ПОСТАНОВА
Іменем України

03 червня 2020 року 
Київ
справа №209/406/17(2-а/209/23/17)
адміністративне провадження №К/9901/22536/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді (судді-доповідача) -           Данилевич Н.А.,
суддів -                                                         Смоковича М.І., 
                                                                 Шевцової Н.В.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні 
касаційну скаргу Управління патрульної поліції в м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції на ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06 липня 2017 року (головуючий суддя - Чумак С.Ю.) у справі 
за позовом  ОСОБА_1 
до інспектора 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську Васічкіна Олега Олександровича 
про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправними дії інспектора 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровськ, капрала поліції Васічкіна О.О. щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно нього 10.02.2017 за адресою Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Портова, 1 А; скасувати постанову інспектора 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у м.Дніпропетровськ, капрала поліції Васічкіна О.О. серії ЕАА №059754 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП (здійснив рух на заборонений знак 3.21 (кирпич) ПДР України).
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Постановою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 30 березня 2017 року, позовні вимоги було задоволено частково.
Скасовано постанову інспектора 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровськ, капрала поліції Васічкіна О.О. серія ЕАА №059754 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.
У задоволені решти позову було відмовлено. 
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що зміст оскаржуваної постанови не містить відомостей про роз`яснення прав і обов`язків позивачу, а відповідач не надав доказів на спростування даної обставини. Крім того, суд вказав, що із фотознімків вбачається відсутність дорожнього знаку 3.21 по вул. Портовій, 1-а. Доказів на спростування зазначеної обставини відповідач не надав.
Не погодившись з рішенням суду, відповідач 30 травня 2017 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норми матеріального права, просив скасувати оскаржувану постанову та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 8 червня 2017 року апеляційна скарга відповідача залишена без руху у зв`язку з порушенням строку для апеляційного оскарження встановленого ст. 186 КАС України, та надано тридцятиденний строк, який обчислюється з дня отримання копії даної ухвали, для надання суду заяви про поновлення строку апеляційного оскарження, в якій вказати поважні (інші) підстави для поновлення строку.
04.07.2017 року на адресу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання апелянта про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 30.03.2017 року, в якому відповідач зазначив, що ним отримано постанову від 30.03.2017 року лише 20.05.2017 року вхідний № 10675 та зареєстровано в журналі обліку вхідної кореспонденції. 
Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06 липня 2017 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Управління патрульної поліції в м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції на постанову Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 30 березня 2017 року у справі № 209/406/17 (2-а/209/23/17) було відмовлено.
Суд апеляційної інстанції вказав, що копію оскаржуваного судового рішення отримано апелянтом 18.05.2017 року, про що свідчить особистий підпис представника відповідача у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с. 35). Таким чином, останнім днем строку апеляційного оскарження в даному випадку було 29.05.2017 року, тоді як апеляційна скарга подана до суду лише 30 травня 2017 року, тобто поза межами процесуального строку встановленого ч. 2 ст. 186 КАС України.
Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву (заперечень)
27 липня 2017 року відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою на ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06 липня 2017 року, в якій просив її скасувати та направити справу для продовження розгляду. 
В обґрунтування поданої касаційної скарги скаржник зазначив, що судом апеляційної інстанції було прийнято оскаржувану ухвалу з порушенням норм процесуального та матеріального права. Скаржник вказав, що апеляційну скаргу ним було подано в термін, передбачений Законом, а саме 30.05.2017, тобто протягом десяти днів з моменту реєстрації відділом документального забезпечення УПП в м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції оскаржуваної постанови від 30.03.2017, що підтверджується вхідним № 10675 від 20.05.2017. Крім того, скаржник вказав, що відповідно до штрихового ідентифікатора 5190904045065 через офіційний сайт підприємства «Укрпошта» в реєстрі пошуку зазначено дату отримання листа (постанови Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 30 березня 2017 року) Управлінням 17.05.2017 о 19 год. 59 хв., проте це не може відповідати дійсності, оскільки робочий час УПП продовжується лише до 18 год.00 хв., що фізично унеможливлює отримання кореспонденції працівниками поліції та свідчить про фальсифікацію документів з боку працівників підприємства «Укрпошта».  
Позивачем по справі до Суду не було надано відзиву (заперечень) на касаційну скаргу, що не перешкоджає її розгляду по суті.  
Ухвалою Верховного Суду від 02 червня 2020 року зазначену адміністративну справу призначено до розгляду в попередньому судовому засіданні.
ІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВОВОГО РЕГУЛЮВАННЯ (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)
Відповідно до ч. 2 ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.
Відповідно до частини 4 статті 189 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 186 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.
Згідно абз. 2 ч. 4 ст. 189 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.
ІІІ. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
08 лютого 2020 року набрали чинності зміни до Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), внесені Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX, за правилом пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» якого касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перегляд судових рішень здійснюється в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевірка правильності застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права - на підставі встановлених фактичних обставин справи (частина 1 статті 341 КАС України).
Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (ч. 2 ст. 341 КАС України).
Колегія суддів зазначає, що частиною 2 ст. 186 КАС України передбачено відлік строку на апеляційне оскарження з дати отримання учасником справи постанови, якою є дата на поштовому повідомленні, тобто 18.05.2017 року (а.с. 35), а не з дати реєстрації оскаржуваного рішення суду певною установою. 
Суд погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про те, що несвоєчасність такої реєстрації не може бути підставою для причини визнання пропуску строку поважною, оскільки обмеження цього строку починається з дати отримання певного документа відповідною установою, а не конкретним виконавцем.
Доводи скаржника щодо наявності ознак фальсифікацію документів з боку працівників підприємства «Укрпошта» не знайшли свого підтвердження, оскільки згідно матеріалів справи копію оскаржуваного судового рішення апелянтом було отримано 18.05.2017 року, про що свідчить особистий підпис представника відповідача у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с. 35). 
Таким чином, колегія суддів вважає правильними висновки суду апеляційної інстанції про те, що зазначені апелянтом причини пропуску строку апеляційного оскарження є неповажними.
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що постанова суду апеляційної інстанції ґрунтується на правильно встановлених фактичних обставинах справи, яким дана належна юридична оцінка, правильно застосовані норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, та не допущено порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи. Усі доводи та їх обґрунтування викладені у касаційній скарзі не спростовують висновків суду апеляційної інстанції, тому підстави для скасування оскаржуваного судового рішення та задоволення касаційної скарги відсутні.
У контексті оцінки доводів касаційної скарги Верховний Суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, Верховний Суд вважає, що ключові аргументи касаційної скарги отримали достатню оцінку.
Згідно з частиною першою статті 350 КАС України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій. 
Керуючись статтями 341, 343, 349-354, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -
п о с т а н о в и в :
Касаційну скаргу Управління патрульної поліції в м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції - залишити без задоволення.
Ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06 липня 2017 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не оскаржується.
Суддя-доповідач                                                                      Н.А. Данилевич
Судді                                                                                           М.І. Смокович 
                                                                                          
                                                                                          Н.В. Шевцова