ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 823/1136/17                                                                                   Суддя першої інстанції: Паламар П.Г.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  27 лютого 2020 року                                                                                      м. Київ
          
          Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
          головуючого судді                        - Горяйнова  А.М.,
          суддів                                            - Костюк Л.О. та Чаку Є.В.,  
          за участю секретаря                     - Денисюк А.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеокоференції у м. Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Катеринопільський Торговий Дім» на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2019 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Катеринопільський Торговий Дім» до Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
ВСТАНОВИЛА:

У липні 2017 року ТОВ «Катеринопільський Торговий Дім» звернулося до суду з адміністративним позовом, у якому просило визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Черкаській області від 13 липня 2017 року № 0003341401 та № 0003351401. 
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2019 року у задоволенні вказаного адміністративного позову було відмовлено.
Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову про задоволення позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неповно встановив обставини справи та невірно застосував норми матеріального права. Скаржник вказує на те, що податкові повідомлення-рішення приймаються на підставі актів перевірок. Разом з тим, зазначена в акті перевірки сума податку на додану вартість в податкових накладних, строк реєстрації яких порушено, є значно меншою, ніж була використана під час обчислення розміру штрафу. Також позивач зазначає, що податковим повідомленням-рішенням від 13 липня 2017 року № 0003351401 його було вдруге притягнуто до відповідальності за одне і те ж порушення. Крім того ТОВ «Катеринопільський Торговий Дім» вважає безпідставними додаткові нарахування сум податку на додану вартість у розмірі 87819 грн 00 коп.
Представник позивача, який брав участь в судовому засіданні у режимі відеоконференції, підтримав апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити з підстав, викладених у ній. 
Відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, проте явку свого представника в судове засідання не забезпечив. За таких обставин колегія суддів, керуючись ч. 2 ст. 313 КАС України, вирішила розглядати справу за відсутності представника відповідача.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ТОВ «Катеринопільський Торговий Дім» задовольнити частково, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2019 року - скасувати в частині, виходячи із наступного.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.
З матеріалів справи вбачається, що Головне управління ДФС у Черкаській області провело документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Катеринопільський торговий дім» з питань дотримання вимог податкового, валютного, та іншого законодавства за період з 01 січня 2014 року по 31 березня 2017 року, результати якої оформлені актом від 29 червня 20117 року № 265/23-00-14-0107/32316860.
На підставі вказаного акту перевірки відповідач прийняв податкові повідомлення-рішення від 13 липня 2017 року, зокрема:
- № 0003341401 про нарахування ТОВ «Катеринопільський торговий дім» грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість у розмірі 172504 грн 00 коп., з яких 138003 грн 00 коп. - основний платіж та 34501 грн 00 коп. - штрафні (фінансові) санкції; 
- № 0003351401 про застосування до позивача штрафу в розмірі 38788 грн 40 коп. за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних на 15 і менше календарних днів в лютому 2016 році. 
Не погоджуючись із вказаними рішеннями контролюючого органу, ТОВ «Катеринопільський торговий дім» звернулося до суду із адміністративним позовом про визнання їх протиправними та скасування. 
Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ТОВ «Катеринопільський торговий дім», суд першої інстанції виходив з того, що позивачем допущено порушення термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування, а застосовані до позивача штрафні санкції в повній мірі відповідають відсотковому співвідношенню суми податку на додану вартість та строку пропуску реєстрації податкової накладної. Суд першої інстанції погодився з посиланням позивача на помилку в акті перевірки щодо зазначення суми податку на додану вартість, однак визнав, що вона не вплинула на визначену суму штрафних санкцій, а тому не є підставою для скасування податкового повідомлення-рішення. Посилання позивача на повторність притягнення до відповідальності суд визнав необґрунтованими. Також суд визнав безпідставними доводи позивача про те, що податкова накладна від 16 березня 2016 року № 44 була виписана повторно у зв`язку з виявленими недоліками. 
Щодо податкового повідомлення-рішення від 13 липня 2017 року № 0003341401 суд першої інстанції зазначив, що висновки контролюючого органу про порушення позивачем вимог податкового законодавства з податку на додану вартість є законними та обґрунтованими. Висновок експерта від 08 січня 2019 року № 1/12-18 за результатами судово-економічної експертизи суд визнав неналежним доказом з тих підстав, що експерту були надані для дослідження інші документи, ніж під час проведення перевірки. 
Колегія суддів не у повній мірі погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції з наступних підстав.
У відповідності до п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.
У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.
Як раніше зазначалося, податковим повідомленням-рішенням від 13 липня 2017 року № 0003351401 до ТОВ «Катеринопільський торговий дім» був застосований штраф у розмірі 38788 грн 40 коп. відповідно до п. 1201.1 ст. 1201 Податкового кодексу України. 
Згідно вказаної норми права у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:
- 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;
- 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;
- 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;
- 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів.
Під час проведення перевірки податковий орган встановив, що ТОВ «Катеринопільський торговий дім» здійснило реєстрацію податкових накладних від 18 лютого 2016 року № 24 з порушення встановленого строку на 5 днів, від 18 лютого 2016 року № 25 - на 5 днів, від 20 лютого 2016 року № 28 - на 3 дні, від 22 лютого 2016 року № 43 - на 7 днів, від 25 лютого 2016 року № 44 - на 5 днів. 
Факт порушення строків реєстрації зазначених податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних позивачем не заперечується. 
Вимоги ТОВ «Катеринопільський торговий дім» про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення від 13 липня 2017 року № 0003351401 обґрунтовані тим, що контролюючий орган двічі застосував штрафні санкції за порушення строку реєстрації одних і тих же податкових накладних. 
З матеріалів справи вбачається, що податковим повідомленням-рішенням Звенигородської ОДПІ (Катеринопільське відділення) Черкаської області від 12 серпня 2016 року № 0002292317 до позивача був застосований штраф за порушення строку реєстрації податкових накладних від 18 лютого 2016 року № 24 від 18 лютого 2016 року № 25, від 20 лютого 2016 року № 28, від 22 лютого 2016 року № 43, від 25 лютого 2016 року № 44. 
Разом з тим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2017 року у справі № 823/55/17 було скасовано постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2017 року та прийнято нову, якою визнано протиправним та скасовано зазначене податкове повідомлення-рішення. Підставою для задоволення позовних вимог ТОВ «Катеринопільський торговий дім» у цій частині стало те, що порушення строку реєстрації податкових накладних було виявлене під час камеральної перевірки, що не відповідало вимогам Податкового кодексу України у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин.
Враховуючи, що податкове повідомлення-рішення від 12 серпня 2016 року № 0002292317 було скасоване судом з підстав порушення процедури проведення камеральної перевірки, а не у зв`язку з відсутністю в діях ТОВ «Катеринопільський торговий дім» податкового правопорушення, колегія суддів приходить до висновку про те, що контролюючий орган під час проведення позапланової документальної перевірки правомірно повторно здійснив аналіз стану дотримання строків реєстрації податкових накладених та, встановивши порушення, застосував до позивача штраф. 
Також позивач зазначає, що в акті перевірки від 29 червня 2017 року № 265/23-00-14-0107/32316860 зазначені відомості про виявлені порушення, які не відповідають відомостям, що у подальшому були зазначені в податковому повідомленні-рішенні від 13 липня 2017 року № 0003351401 та розрахунку штрафу.
Дослідивши зазначений акт перевірки, колегія суддів встановила, що у ньому дійсно у графі «сума податку на додану вартість в ПН/РК» зазначена сума штрафу, а не сума податку на додану вартість, що вказана у податкових накладних від 18 лютого 2016 року № 24 від 18 лютого 2016 року № 25, від 20 лютого 2016 року № 28, від 22 лютого 2016 року № 43, від 25 лютого 2016 року № 44.
Разом з тим, зазначений недолік в оформленні акту перевірки від 29 червня 2017 року № 265/23-00-14-0107/32316860 не може бути підставою для задоволення адміністративного позову ТОВ «Катеринопільський торговий дім», оскільки він не призвів до невірного встановлення змісту правопорушення чи помилкового розрахунку штрафу. 
У розрахунку до податкового повідомлення-рішення від 13 липня 2017 року № 0003351401 зазначені відомості про номер і дату виписки кожної із податкових накладних, а також дату їх реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних, кількість днів прострочення, суму податку на додану вартість за кожною податковою накладною, розмір штрафу у відсотках та суму штрафних санкцій.  
Головне управління ДФС у Черкаській області 19 вересня 2019 року надало суду першої інстанції копії податкових накладних ТОВ «Катеринопільський торговий дім» від 18 лютого 2016 року № 24 від 18 лютого 2016 року № 25, від 20 лютого 2016 року № 28, від 22 лютого 2016 року № 43, від 25 лютого 2016 року № 44. Дослідивши зазначені документи, колегія суддів встановила, що зазначена у них сума податку на додану вартість відповідає сумам, що зазначені у розрахунку та були використані контролюючим органом під час визначення розміру штрафу. 
Отже, допущена в акті перевірки помилка була виявлена і врахована відповідачем під час складення розрахунку та винесення податкового повідомлення-рішення від 13 липня 2017 року № 0003351401.
Доводи позивача про те, що внаслідок такої помилки він був позбавлений можливості вірно оцінити зміст правопорушення та скористатися правом на подачу заперечень проти висновків акту перевірки, колегія суддів вважає необґрунтованими. 
Колегія суддів звертає увагу на те, що в акті перевірки від 29 червня 2017 року № 265/23-00-14-0107/32316860 у податкових накладних всі інші реквізити, окрім суми податку на додану вартість, були зазначені вірно. Такі податкові накладні були складені безпосередньо ТОВ «Катеринопільський торговий дім», у зв`язку з чим у розпорядженні позивача перебувала інформація про дійсний розмір зазначених у них сум податку на додану вартість.
Крім того позивач посилався на те, що податкова накладна від 25 лютого 2016 року № 44 була складена повторно у зв`язку із допущенням помилки в зазначені номера платника податку. 
Суд першої інстанції вірно зазначив, що виправлення такої помилки, згідно з абз. 5 п. 21 Порядку заповнення податкової накладної, що затверджений наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 2015 року № 1307, передбачає складання розрахунку коригування, а не нової податкової накладної. 
Визначальним для вирішення апеляційної скарги є те, що податкова накладна від 16 березня 2016 року № 44 була фактично виписана та зареєстрована у Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням установленого строку на 5 днів. 
З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції ухвалив законне і обґрунтоване рішення в частині відмови в задоволенні позовної вимоги про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення від 13 липня 2017 року № 0003351401. 
Як раніше зазначалося, податковим повідомленням-рішенням від 13 липня 2017 року № 0003341401 ТОВ «Катеринопільський торговий дім» були нараховані грошові зобов`язання за платежем податок на додану вартість у розмірі 172504 грн 00 коп., з яких 138003 грн 00 коп. - основний платіж та 34501 грн 00 коп. - штрафні (фінансові) санкції. 
Позивач в апеляційній скарзі просить суд задовольнити позовну вимогу про скасування такого податкового повідомлення-рішення у повному обсязі, проте обґрунтування своїх вимог наводить лише в частині нарахування грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 109773 грн 75 коп., з яких 87819 грн 00 коп. - за основним платежем та 21954 грн 75 коп. - за штрафними (фінансовими) санкціями. 
У відповідності до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
З огляду на викладене колегія суддів перевіряє законність податкового повідомлення-рішення лише в частині нарахування податку в розмірі 109773 грн 75 коп., з яких 87819 грн 00 коп. - за основним платежем та 21954 грн 75 коп. - за штрафними (фінансовими) санкціями.
Згідно з актом перевірки від 29 червня 2017 року № 265/23-00-14-0107/32316860 висновок про заниження податкових зобов`язань на 87819 грн 00 коп. ґрунтується на тому, що ТОВ «Катеринопільський торговий дім» у серпні та листопаді 2015 року здійснило продаж пшениці та кукурудзи ПАТ «ДПЗКУ» за операціями, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість. У свою чергу зернові, які були предметом поставки, придбані у ТОВ «ОЗТК», яке не є сільськогосподарським товаровиробником. У зв`язку з цим у позивача виник обов`язок скласти та зареєструвати податкові накладні на загальну суму 87819 грн 00 коп., з яких за серпень 2015 року - 19824 грн 00 коп. та за листопад 2015 року - 67995 грн 00 коп. 
У свою чергу позивач стверджує, що товар, який поставлявся ПАТ «ДПЗКУ», був придбаний в інших контрагентів, ніж ТОВ «ОЗТК», які не є платниками податку на додану вартість - ФГ «Петраківське», ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 . Натомість придбаний у ТОВ «ОЗТК» товар був у подальшому реалізований ТОВ «ІК Агросоюз - РП» з відшкодуванням податку на додану вартість. 
Відповідно до п. 152 підрозділу 2 Розділу XX Податкового кодексу України тимчасово до 31 грудня 2017 року включно від оподаткування податком на додану вартість звільняються операції з постачання на митній території України зернових культур товарних позицій 1001 - 1008 згідно з УКТ ЗЕД та технічних культур товарних позицій 1205 і 1206 00 згідно з УКТ ЗЕД, крім першого постачання таких зернових та технічних культур сільськогосподарськими підприємствами - виробниками та підприємствами, які безпосередньо придбали такі зернові та технічні культури у сільськогосподарських підприємств - виробників.
Згідно з п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, відповідні податкові накладні за товарами/послугами, необоротними активами, під час придбання або виготовлення яких суми податку були включені до складу податкового кредиту, у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання починають використовуватися:
а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу);
б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу).
Відтак, для перевірки законності висновків контролюючого органу про заниження позивачем податку на додану вартість у розмірі 87819 грн 00 коп. належить з`ясувати походження товару, що був реалізований ПАТ «ДПЗКУ». 
В акті перевірки від 29 червня 2017 року № 265/23-00-14-0107/32316860 зазначено, що згідно з письмовими поясненнями позивача такий товар був придбаний у ТОВ «ОЗТК». Посилання на інші докази, які б підтверджували обґрунтованість зазначеного висновку контролюючого органу, в акті перевірки відсутні. 
Надаючи оцінку зазначеним обставинам, колегія суддів враховує, що у відповідності до п. 78.7 ст. 78 Податкового кодексу України перелік матеріалів, які можуть бути підставою для висновків під час проведення документальної позапланової перевірки, та порядок надання платниками податків документів для такої перевірки встановлено статтями 83, 85 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 83 Податкового кодексу України для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки; судові рішення; податкові консультації, інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи.
Відповідно до абз. 1 п. 85.2, п. 85.4 ст. 85 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.
При проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).
З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Катеринопільський торговий дім» на запит контролюючого органу надало копії документів щодо реалізації пшениці та кукурудзи, яка була придбана у ТОВ «ОЗТК», що підтверджується актом передачі-приймання від 21 червня 2017 року № 122. 
Разом з тим, посилання на зазначені документи як доказ реалізації ПАТ «ДПЗКУ» саме того товару, що був придбаний у ТОВ «ОЗТК», в акті перевірки від 29 червня 2017 року № 265/23-00-14-0107/32316860 - відсутні. 
З огляду на викладене колегія суддів вважає, що висновки контролюючого органу не ґрунтуються на належних доказах, що є порушенням вимог п. 78.7 ст. 78, абз. 1 п. 85.2, п. 85.4 ст. 85 Податкового кодексу України. 
ТОВ «Катеринопільський торговий дім» під час розгляду справи в суді першої надало копії первинних документів, які стосуються господарських операцій з ПАТ «ДПЗКУ», ТОВ «ОЗТК», ФГ «Петраківське», ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 та ТОВ «ІК Агросоюз - РП». 
Зазначені документи були предметом дослідження під час проведення судово-економічної експертизи, яка проведена судовим експертом ОСОБА_3 .
Згідно з висновком експерта від 08 січня 2019 року № 1/12-18 висновки акту перевірки в частині заниження податку на додану вартість на загальну суму 87819 грн 00 коп., у тому числі за серпень 2015 року на суму 19824 грн. 00 коп., за листопад 2015 року на суму 67995 грн 00 коп. - документально не підтверджуються.
У мотивувальній частині висновку експерта від 08 січня 2019 року № 1/12-18 зазначено, що наданими первинними документами підтверджується постачання зернових (пшениці та кукурудзи) на адресу ТОВ «КТД» від ТОВ «Одеська ЗТК» продовж серпня, жовтня та листопада 2015 року з організацією і зберіганням товару за договорами на транспортно-експедиційне обслуговування та оренди нерухомого майна між ТОВ «КТД» та ПП «Агропоставка-Сервіс», ТОВ «Інвестиційна Компанія «АГРОСОЮЗ-РП», з подальшою реалізацією даного товару протягом січня - лютого 2016 року за договором поставки товару на адресу ТОВ «Інвестиційна компанія «АГРОСОЮЗ-РП», а не на адресу ПАТ «ДПЗКУ», як зазначено в акті перевірки.
Також у висновку експерта зазначено, що первинна документація щодо постачання пшениці та кукурудзи, придбаної ТОВ «КТД» за договором поставки товару у ТОВ «Одеська ЗТК», здійснено за договором поставки товару на адресу ТОВ «Інвестиційна Компанія «АГРОСОЮЗ-РП» з нарахуванням податкових зобов`язань на вартість зернових. 
Наведені обставини у своїй сукупності вказують на те, що висновок контролюючого органу про заниження податкового зобов`язання з податку на додану вартість на 87819 грн 00 коп. за операціями з ПАТ «ДПЗКУ» є необґрунтованим. 
Не прийнявши висновок експерта від 08 січня 2019 року № 1/12-18 в якості доказу, суд першої інстанції зазначив, що позивачем на час перевірки, експерту і суду не надано в повній мірі документів, які б підтвердили відсутність заниження податкового зобов`язання з податку на додану вартість.
Зі змісту висновку від 08 січня 2019 року № 1/12-18 вбачається, що на частину із поставлених питань експерт не надав відповідь з огляду на відсутність первинної документації.
Разом з тим, підстав для не врахування висновків експерта з питань, які були досліджені та з яких надані відповіді - суд першої інстанції не навів. 
З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку про те, що податкове повідомлення-рішення від 13 липня 2017 року № 0003341401 в частині нарахування грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 109773 грн 75 коп., з яких 87819 грн 00 коп. - за основним платежем та 21954 грн 75 коп. - за штрафними (фінансовими) санкціями є незаконним і підлягає скасуванню. 
Доводи щодо незаконності податкового повідомлення-рішення від 13 липня 2017 року № 0003341401 в іншій частині, як раніше зазначалося, в апеляційній скарзі відсутні. 
Отже, доводи апеляційної скарги позивача лише частково спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в рішенні від 29 жовтня 2019 року та є підставою для його скасування у відповідній частині. 
З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, проте не надав належну оцінку висновку експерта від 08 січня 2019 року № 1/12-18. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ТОВ «Катеринопільський Торговий Дім» задовольнити частково, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2019 року - скасувати в частині.
Керуючись ст.ст. 242, 308, 310, 316, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -      
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Катеринопільський Торговий Дім» - задовольнити частково. 
Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2019 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо податкового повідомлення-рішення від 13 липня 2017 року № 0003341401 - скасувати та прийняти в цій частині нову постанову про часткове задоволення позову: визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області від 13 липня 2017 року № 0003341401 у частині нарахування грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 109773 грн 75 коп., з яких 87819 грн 00 коп. - за основним платежем та 21954 грн 75 коп. - за штрафними (фінансовими) санкціями. 
В іншій частині рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2019 року - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

          Головуючий суддя                                                                      А.М. Горяйнов                                                                 

Судді                                                                                            Л.О. Костюк   

                                                                                                    Є.В. Чаку  

Постанова складена у повному обсязі 03 березня 2020 року.