П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

19 травня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 400/1017/19	
Головуючий в 1 інстанції: Гордієнко Т. О.
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача - Шляхтицького О.І.,
суддів: Семенюка Г.В.,Федусика А.Г.,
секретар – П`ятіна В.В.

за участю:
представника апелянта - Кобзаренка М.Ю.,
представника  відповідача -  Білецької О.В., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції  в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1  на рішення   Миколаївського окружного адміністративного суду  від 13.01.2020 р. по справі  № 400/1017/19 за позовом     ОСОБА_1 до    Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, третя особа  Центральний відділ поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про визнання протиправними дій, –

                                   ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог.

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся з вищевказаним адміністративним позовом. 
В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що відповідач безпідставно частково позбавив позивача премії за період липень 2018 - листопад 2018 року на загальну суму 12314,38 грн.
                Відповідач проти задоволення позову заперечував. Просив відмовити у задоволенні позову, оскільки відповідач не позбавляв позивача премії. Преміювання поліцейських здійснюється відповідно до їх особистого внеску    в загальний результат служби, визначення розміру премії є правом керівника.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Миколаївський окружний адміністративний суд рішенням від 13 січня 2020 року у задоволенні адміністративного позову відмовив.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити.
Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення:
-   висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції , що відповідач здійснював свої дискреційні повноваження під час призначення премії суперечать чинному законодавству та не відповідають обставинам справи.
-   суд першої інстанції визнав встановленими ті обставини, що мають значення для справи, які по суті залишились недоведеними, а саме те, що наказ керівника про зменшення премії як це передбачено «Положенням про преміюванні поліцейських ГУ НП в Миколаївській області» фактично відсутній.
-   судом не враховано правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 04.04.2018 у справі№804/4588/17.

          Відповідач, в надісланому до суду письмовому відзиві, просив суд апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін. Стверджує, що Головним управлінням Національної поліції в Миколаївській області не було допущено жодних порушень вимог чинного законодавства під час вирішення питання щодо встановлення відповідного розміру премії позивачу.
Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Обставини справи.

Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 проходить службу в поліції на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції Центрального відділу поліції Головного управління Національної поліції у Миколаївській області.
За результатами нарад керівництва Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області, на підставі протокольних рішень № 135 від 07.08.2018,    № 158 від 03.09.2018, № 186 від 10.10.2018, № 197 від 08.11.2018, № 216 від 08.12.2018, вирішено, зокрема, депреміювати за низькі результати службової діяльності    та недостатній рівень проведення превентивної діяльності на території обслуговування поліцейських станцій співробітників, серед яких, зазначено    і позивача - старшого дільничного офіцера поліції капітана    поліції ОСОБА_1 .
Наказами  відповідача № 337  від 23.11.2018, №300 від 24.10.2018 ; №266 від 24.09.2018, № 222 від 23.08.2019  (а.с.18,22,26,30,т.2 )  про  встановлення  розмірів премій, керівним  працівникам, поліцейським, спеціалістам, службовцям, фахівцям і робітникам  ГУНП в Миколаївській області позивачу  за період липень 2018 - листопад 2018 року визначені  відповідні розмірі  премії позивачу.
Не погоджуючись  із вказаними розмірами премій, позивача  звернувся  до суду. 
Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оцінка результатів роботи поліцейського є виключними дискреційними повноваженнями керівника та не може бути замінена рішенням суду, тобто встановлення розміру премії є суто управлінським рішенням, яке переслідує виховні цілі, підвищує зацікавленість поліцейського в результатах своєї роботи.
Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, Закону України "Про Національну поліцію", постанові Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 р. № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції".

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 1    статті  94 Закону України "Про Національну поліцію"  від 2 липня 2015 року № 580-VIII,    поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 р. № 260    затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, який визначає критерії виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - Порядок № 260).
Так, пунктом 3 Порядку № 260 встановлено, що грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. 
 До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад; оклад за спеціальним званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); премії; одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Пунктом 1    постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 р. № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції"  (далі - Постанова № 988) визначено, що грошове забезпечення, зокрема, поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Підпунктом  2 пункту  4 Постанови № 988    надано право керівникам органів, закладів та установ Національної поліції в межах затверджених для них асигнувань на грошове забезпечення, здійснювати преміювання поліцейських відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби.
Аналогічні положення містить і пункт  12 розділу 2 Порядку № 260, в якому визначено, що керівники органів поліції мають право преміювати поліцейських відповідно до особливостей проходження служби та особистого внеску поліцейського в загальні результати служби з урахуванням специфіки і особливостей виконання покладених на нього завдань та у межах асигнувань, затверджених на грошове забезпечення для утримання Національної поліції.
Розміри премії встановлюються за рішенням керівників органів поліції відповідно до затверджених ними положень про преміювання та наявного фонду грошового забезпечення.
Виплата премій поліцейським здійснюється за наказами керівників органів поліції.
Відповідно до вимог Постанови №988, наказом ГУ НП в Миколаївській області від 11.01.2016 р. №14 затверджено Положення про преміювання поліцейських Головного управління Національної поліції в Миколаївській області (далі - Положення), до якого наказом від 02.08.2017 р. № 939 внесено зміни та викладено в новій редакції.
Показники преміювання визначені у підпункті  2.1 Положення.
Підпунктом  2.2 пункту 2 Положення встановлено, що розмір премії визначається за показниками, зазначеними у підпункті 2.1 Положення залежно від особистого вкладу поліцейського у загальні результати служби.
Пунктом 2.1 розділу 2 вказаного Положення передбачено, що за результатами служби за місяць розмір премії визначається за такими показниками: неухильне дотримання положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійність виконання своїх службових обов`язків відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; виконання заходів, передбачених планами роботи Національної поліції України, ГУНП в  Миколаївській  області, органів та підрозділів ГУНП; виконавська дисципліна (виконання доручень Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, керівництва Міністерства внутрішніх справ, Національної поліції України, ГУНП в  Миколаївській  області, органів та підрозділів ГУНП); своєчасність та якість підготовки наказів, довідкових, аналітичних та інших матеріалів, що стосуються діяльності ГУНП в Миколаївській області; стан забезпечення публічного порядку та безпеки громадян; виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню кримінальних, адміністративних правопорушень, вжиття у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вжиття заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічної безпеки, що виникли внаслідок учинення кримінального чи адміністративного правопорушень; службова дисципліна. Пунктом 2.2 розділу 2 Положення передбачено, що розмір премії визначається за показниками, зазначеними в підпункті 2.1, та залежно від особистого вкладу поліцейського у загальні результати служби ( а.с.10-14).
Аналіз наведених положень  та чинного законодавство, котрі регулюють порядок  та правила проходження публічної служби в органах поліції,  дозволяють зробити висновок, що показники преміювання (особистий  внесок  в загальний результат служби) визначаються на рівні безпосереднього керівника позивача,  керівника структурного підрозділу  та керівника ГУНП в  Миколаївській .
Пунктом 3 Положення визначені підстави, за яких поліцейські можуть бути позбавлені премії частково або в повному обсязі.
Згідно з підпунктом 3.4 Положення поліцейські позбавляються премії в повному обсязі або частково виключно за той календарний місяць, в якому вони допустили порушення (проступок) або стало відомо про порушення (проступок). Рішення про зменшення розміру або позбавлення премії в повному обсязі оформлюється рапортами (доповідними записками) безпосередніх начальників органів та підрозділів ГУ НП про позбавлення повністю чи частково премії підлеглим поліцейським. У рапортах із клопотанням про позбавлення премії зазначаються конкретні причини, які стали підставою для цього.
          Із змісту Списків поліцейських Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області , що подаються на преміювання за результатами  роботи  за спірні періоди ( а.с. 19-21,23-24, 27-29,31-3335-37.т.2)  вбачається  наступний алгоритм  обрахування премії позивачу: безпосередній  начальник позивача   надає пропозиції  щодо розміру  премії,  згодом   керівник структурного  підрозділу (Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області) виносить рішення про розмір премії.
           В подальшому  такі списки  направляються до  ГУНП в Миколаївській області, внаслідок розгляду яких , відповідачем винесені  відповідні накази № 337  від 23.11.2018, №300 від 24.10.2018 ; №266 від 24.09.2018, № 222 від 23.08.2019 (а.с.18,22,26,30,т.2) про  встановлення розмірів премій, керівним  працівникам, поліцейським, спеціалістам, службовцям, фахівцям і робітникам  ГУНП в Миколаївській області.
          Як правильно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, відповідно до протокольних рішень Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області № 135 від 07.08.2018 ,  № 158 від 03.09.2018, № 186 від 10.10.2018, № 197 від 08.11.2018, № 216 від 08.12.2018 дільничний офіцер поліції ОСОБА_1 був заслуханий на нарадах за низькі результати службової діяльності та недостатній рівень проведення превентивної діяльності на території обслуговування, результатом чого стало прийняття рішення  депреміювати старшого дільничного офіцера поліції капітана поліції ОСОБА_1 (а.с.38-47,59-62,т.1) .
          Правовим наслідком  цих протокольних  рішень  стало і  визначення відповідними  наказами відповідача  розміру  премій позивачу  у спірний період.
          Аналіз наведених правових норм  та встановлених обставин у справі дає підстави для висновку про вірність доводів суду першої інстанції, що виплата та розмір премії залежить, по-перше, від наявності відповідних бюджетних асигнувань, по-друге, від оцінки керівництва поліцейського, його особистого внеску поліцейського в загальні результати служби.
Наведені обставини справи також  спростовують  доводи апелянта щодо  наявності факту позбавлення відповідачем  премії. 
Суд також погоджується із доводами відповідача про те, що премія не є основним видом грошового забезпечення та його незмінною частиною.
Додатково суд апеляційної інстанції зазначає, що встановлення премії є правом, а не обов`язком відповідача, і її розмір залежить від особистого внеску поліцейського в загальний результат служби та виплачується у межах асигнувань, затверджених на грошове забезпечення для утримання Національної поліції.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 805/1182/17-а від 04.07.2018.
Тобто оцінка результатів роботи поліцейського є виключно дискреційним повноваженням керівника поліцейського підрозділу, яка проводиться в межах його власного розсуду про ефективність роботи підлеглого та не може бути замінена рішенням суду.
Під дискреційним повноваженням розуміють такі повноваження, які надають певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.
При цьому  суд зазначає, що відповідно до пункту 66   документу Венеціанської комісії «Rule of law checklist» («Мірило правовладдя»), затвердженого на 106 пленарній сесії 11-12 березня 2016 року зловживання дискреційними повноваженням  має бути предметом судового  або іншого незалежного контролю. 
Судом не встановлено, а позивачем не доведено зловживань зі сторони відповідача.
Окремо  суд апеляційної інстанції  зазначає, що фактично  претензії  позивача щодо неправильного визначення премії  звернуті  до його  безпосереднього керівника та  Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області, які не є відповідачами  у справі.
Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
В ході розгляду справи позивач не довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.
Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Доводи апеляційної скарги.

Посилання апелянта на те, що судом першої інстанції неповно досліджені докази і не встановлені обставини у справі, а саме наказ керівника про зменшення премії як це передбачено «Положенням про преміюванні поліцейських ГУ НП в Миколаївській області» фактично відсутній, апеляційний суд відхиляє, оскільки, як було зазначено  вище, суд  не встановив факту позбавлення премії позивача, оскільки  в матеріалах справи містяться протокольні рішення Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області, на підставі яких прийнято накази якими встановлюється розмір премії (а.с.48-57,т.1).
Відхиляє апеляційний суд і посилання апелянта на не застосування судом першої інстанції правових висновків Верховного Суду, викладену у постанові від 04.04.2018 у справі №804/4588/17, оскільки у зазначеній справі розглядаються зовсім інші обставини справи, а саме позбавлення премії у наступному місяці після вчинення порушення службової дисципліни.
Натомість як було встановлено  судом  оспорюваний розмір премії позивача   був визначений внаслідок  особистого внеску останнього в загальний результат служби  та    відсутності  факту позбавлення  позивача премії у відповідності до приписів  пункту 3 Положення про преміювання поліцейських Головного управління Національної поліції в Миколаївській області.
Інші доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині постанови, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.
Отже, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.
Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення, рішення Миколаївського окружного адміністративного суду  від 13.01.2020 р. по справі  № 400/1017/19– залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.
            Дата складення та підписання повного тексту судового рішення – 21 травня 2020 року.

Головуючий суддя 	 	Шляхтицький О.І.	
Судді	    	Семенюк Г.В.    Федусик А.Г.