Справа № 161/989/20 	Головуючий у 1 інстанції: Івасюта Л. В. 	
Провадження № 22-ц/802/417/20  Категорія: 114 	  Доповідач: Здрилюк  О. І.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
04 травня 2020 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Здрилюк О.І.,
суддів - Бовчалюк З.А., Матвійчук Л.В., 
секретар судового засідання - Галицька І.П.,
з участю заінтересованої особи - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , заінтересовані особи - ОСОБА_1 , Луцький відділ поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області, про видачу обмежувального припису за апеляційною скаргою заявника ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 січня 2020 року,

                                          В С Т А Н О В И В :
20 січня 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду в інтересах своєї неповнолітньої дочки ОСОБА_3 із зазначеною заявою, яку мотивує тим, що вона з дочкою проживає разом зі своєю матір`ю ОСОБА_1 та братом ОСОБА_1 у квартирі АДРЕСА_1 .
Дочка, як і інші члени родини, зазнає постійного психологічного та фізичного насильства зі сторони її дядька ОСОБА_1 , з приводу чого були неодноразові звернення до правоохоронних органів. 
Протягом останніх 4-х років і по даний час ОСОБА_1 все частіше став зловживати алкогольними напоями, в стані агресії вчиняє дії, що становлять небезпеку для життя та здоров`я ОСОБА_3 ..
04.01.2020 штовхнув дочку, яка намагалася захистити бабусю, на яку кривдник кидався з ножем.
05.01.2020 близько 01 години ночі ОСОБА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, почав бити двері, висловлювався нецензурно та пошкодив лічильник електропостачання.
Ураховуючи наведені ризики, просила видати стосовно ОСОБА_1 обмежувальний припис строком на 6 місяців, яким встановити заходи тимчасового обмеження його прав та покласти на нього такі обов`язки:
- заборонити перебування у місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 ; 
- заборонити наближатися на відстань ближче 300 метрів до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування потерпілою особою ОСОБА_3 ; 
- заборонити вести листування, телефонні переговори з потерпілою особою ОСОБА_3 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. 
Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 січня 2020 року (а.с.29-31, 35) заяву задоволено частково.
Видано обмежувальний припис строком на 6 місяців стосовно  ОСОБА_1 , жителя міста АДРЕСА_2 , яким визначено заходи тимчасового обмеження його прав та покладено на нього обов`язки, а саме:
- заборонено наближатися на відстань ближче п`яти метрів у місці спільного проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою ОСОБА_3 ;
- заборонено вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_3 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.
У решті вимог - відмовлено.
В апеляційній скарзі заявник ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати це рішення та ухвалити нове - про задоволення заяви у повному обсязі.
Відзив на апеляційну скаргу учасники справи не подавали.
У судовому засіданні заінтересована особа ОСОБА_1 апеляційну скаргу заперечив та просить залишити її без задоволення.
Будучи належним чином повідомлені про день та годину розгляду справи, інші учасники справи у судове засідання не з`явилися і їх неявка відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи. 
Апеляційний суд залишив без задоволення заяву представника заявника - адвоката Мазурка Д.С. про відкладення розгляду справи з таких підстав.
Заява адвоката не містить конкретизації, що саме у період введення карантину йому, як адвокату перешкодило прибути у судове засідання 04.05.2020 і у зв`язку із якими обставинами присутність у судовому засіданні сторони заявника має бути обов`язковою у суді апеляційної інстанції.
При цьому апеляційним судом враховано, що відповідно до вимог ч.2 ст.350-5 ЦПК України суд першої інстанції розглядає справу про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду.
З урахуванням таких скорочених процесуальних строків розгляду заяви, перегляд судового рішення у таких справах також має відбуватися у розумні строки.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін з таких підстав.
Основним нормативно-правовим актом, яким регулюються спірні правовідносини є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.
Згідно з пунктами 3, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.
За пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.
Згідно з частиною третьою статті 26 цього Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.
У пункті 9 частини першої статті 1 згаданого Закону оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.
Зважаючи на наведені правила Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.
Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.
Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив із положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», врахував характер протиправних дій ОСОБА_1 саме щодо неповнолітньої ОСОБА_3 і для запобігання ризику продовження останнім таких дій по відношенню до неї та з метою захисту її прав і свобод дійшов вірного висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви, про що навів відповідне обґрунтування своїх висновків.
Посилання в апеляційній скарзі на необхідність задоволення заяви у повному обсязі - відхиляються апеляційним судом, оскільки, як зазначено самим апелянтом, чвари і конфлікти постійно виникають саме між дорослими членами сім`ї, саме на побутовому грунті, а тому не тільки кривдник ОСОБА_1 , а й інші дорослі члени родини зобов`язані дбати про моральний та психологічний стан неповнолітньої, яка є під час конфліктів дорослих постраждалою, як очевидець конфліктів.
Зазначене не дає підстав для задоволення вимог заяви щодо заборони перебування ОСОБА_1 у місці спільного проживання (перебування) з неповнолітньою ОСОБА_3 ..
Разом із тим, жоден дорослий член родини, який вважає себе потерпілим від дій кривдника ОСОБА_1 заяв від власного імені про видачу обмежувального припису не подавав.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Повно та об`єктивно дослідивши зібрані у справі докази, суд першої інстанції дав їм належну оцінку.
Доводи апеляційної скарги спростовуються вищенаведеними обставинами страви та не містять встановлених законом підстав для скасування оскаржуваного рішення, ухваленого з додержанням норм матеріального і процесуального права. 

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд   
                                   П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 залишити без задоволення, а рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 січня 2020 року в даній справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий - суддя  

Судді