ПОСТАНОВА
Іменем України

03 квітня 2020 року 
Київ
справа №2а-1870/9166/12

адміністративне провадження №К/9901/26014/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Олендера І.Я.,
суддів: Гончарової І.А.,  Ханової  Р.Ф., 

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Конотопської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 19.04.2016 (суддя Гелета С.М.) та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 19.07.2016 (судді: Чалий І.С. (головуючий), Зеленський В.В., Пянова Я.В.) у справі №    2а-1870/9166/12 за позовом Державного підприємства «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон» до Конотопської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області про стягнення коштів,
У С Т А Н О В И В:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1. Державного підприємства «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон» (далі - позивач, Підприємство) звернулось до суду з позовом до Конотопської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області (далі - відповідач) та Головного управління Державної казначейської служби України у Сумській області про стягнення заборгованості з автоматичного бюджетного відшкодування податку на додану вартість за липень 2011 року в розмірі 1  138  933,00 грн та пені на суму 189  741,57 грн.
2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що контролюючі органи не виконали свого обов`язку по бюджетному відшкодуванню в строки встановлені статтею   200 Податкового кодексу України. По факту простроченої заборгованості у позивача виникло право на відшкодування пені в розмірі 120% облікової ставки НБУ, відповідно пункту 200.23 статті 200 Податкового кодексу України.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій 
3. Справа розглядалась судами неодноразово.
Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 09.01.2013 позовні вимоги задоволено, стягнуто на користь Підприємства 1  138  933,00 грн та пеню, нараховану на суму бюджетної заборгованості в розмірі 189  741,57 грн.
Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2013 постанову Сумського окружного адміністративного суду від 09.01.2013 скасовано в частині стягнення пені в розмірі 189  741,57 грн.
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17.02.2016 постанови Сумського окружного адміністративного суду від 09.01.2013 та Харківського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2013 скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
При новому розгляді справи в суді першої інстанції позивачем подано заяву про зміну та збільшення позовних вимог, в якій позивач просить зобов`язати Конотопську ОДПІ прийняти висновок із зазначенням суми пені в розмірі 247  594,23 грн, нарахованої на суму бюджетної заборгованості по декларації за липень 2011 року та подати його до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів
4. Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 19.04.2016, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 19.07.2016, позов задоволено. Стягнуто з Державного бюджету України на користь Державного підприємства «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон» за несвоєчасне відшкодування суми бюджетної заборгованості з податку на додану вартість за липень 2011 року суму пені в розмірі 247  594,23 грн.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що сума бюджетного відшкодування за липень 2011 року неправомірно не своєчасно відшкодована позивачу, а відтак Державне підприємство «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон» має право на стягнення пені.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
5. Не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, контролюючий орган подав касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального права, просить скасувати постанову Сумського окружного адміністративного суду від 19.04.2016, ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 19.07.2016 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
6. Касаційний розгляд справи проведено у попередньому судовому засіданні, відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
7. Судами встановлено, що 22.08.2011 позивачем подано до контролюючого органу податкову декларацію з податку на додану вартість за липень 2011 року, якою визначено суму податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника податку у банку в розмірі 2  138  933,00 грн з розрахунком суми бюджетного відшкодування та з заявою про повернення суми бюджетного відшкодування.
Відповідачем проведено камеральну перевірку Підприємства з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за липень 2011 року, про що складено довідку від 15.09.2011 № 65/153/12602750, якою підтверджено відображене позивачем у декларації за липень 2011 року бюджетне відшкодування в розмірі 2  138  933,00 грн.
Судами також встановлено, що бюджетна заборгованість з податку на додану вартість виникла 19.09.2011 в розмірі 2  138  933,00 грн. 26.02.2012 бюджетна заборгованість з податку на додану вартість була частково відшкодована в розмірі 1  000  000,00 грн, тобто з простроченням в 280 днів. Залишок заборгованості в розмірі 1  129  591,84 грн відшкодовано шляхом зарахування зобов`язань з податку на додану вартість по декларації за квітень 2013 року, тобто з простроченням в 338 днів та в розмірі 9  341,16 грн по уточненому розрахунку від 01.07.2013 тобто з простроченням в 33 дні.
Тобто на момент розгляду справи суму бюджетної заборгованості з податку на додану вартість було відшкодовано позивачу в повному обсязі.
ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
8. У доводах касаційної скарги відповідач цитує норми матеріального та процесуального права та вказує на те, що бюджетна заборгованість погашена про що свідчить довідка від 11.10.2013 № 1777, яка підписана заступником головного бухгалтера Державного підприємства «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон», а відповідно стягнення пені є безпідставним.
9. Позивачем подано відзив на касаційну скаргу відповідача у якій просить залишити таку без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій без змін, з посиланням на необґрунтованість такої скарги, зважаючи на те, що відповідно до норм законодавства на суму бюджетної заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.
ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ
10. Податковий кодекс України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин):
10.1 Стаття 200
10.1.1 Пункт 200.3
При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або  відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду. 
10.1.2 Пункт 200.4
Якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має  від`ємне значення, то:
а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від`ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов`язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем товарів/послуг; 
б) залишок від`ємного значення попередніх податкових періодів після  бюджетного  відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду. 
10.1.3 Пункт 200.7
Платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.
10.1.4 Пункт 200.12 
Орган зобов`язаний у п`ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.
10.1.5 Пункт 200.13 
На підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п`яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу.
10.1.6 Пункт 200.17 
Джерелом сплати бюджетного відшкодування (у тому числі заборгованості бюджету) є доходи Державного бюджету України.
Забороняється обумовлювати або обмежувати виплату бюджетного відшкодування наявністю або відсутністю доходів, отриманих від цього податку в окремих регіонах України.
10.1.7 Пункт 200.18 
Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті, подали відповідну заяву та відповідають критеріям, визначеним пунктом 200.19 цієї статті, мають право на автоматичне бюджетне відшкодування податку.
Автоматичне бюджетне відшкодування здійснюється за результатами камеральної перевірки, яка проводиться протягом 20 календарних днів, наступних за граничним терміном отримання податкової декларації, та відповідно до вимог, визначених статтею 76 цього Кодексу.
10.1.8 Пункт 200.23
Суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
11. У разі виконання платником податків, який має право на отримання бюджетного відшкодування, вимог статті 200 Податкового кодексу України, за умови підтвердження достовірності нарахування такого відшкодування органом державної податкової служби за результатами проведення камеральної чи документальної позапланової виїзної перевірки, цей орган зобов`язаний у п`ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу Державного казначейства України висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.
12. Неподання контролюючим органом у строк встановлений статтею 200 Податкового кодексу України до органів Державної казначейської служби України висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, та непогашення, у зв`язку з цим, заборгованості бюджету з податку на додану вартість, обумовлює набуття платником податку права на пред`явлення вимоги про стягнення пені відповідно до пункту 200.23 статті 200 Податкового кодексу України, за якою суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.
Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції
13. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону, що діяв до набрання чинності Закону України від 15.01.2020 № 460-ІХ).
14. Судами попередніх інстанцій встановлено, що на момент розгляду справи суму бюджетної заборгованості з податку на додану вартість було відшкодовано позивачу в повному обсязі, проте таке відшкодування відбулось з порушення строків визначених нормами Податкового кодексу України, що є підставою для нарахування пені.
Враховуючи, що сума бюджетного відшкодування за липень 2011 року неправомірно не своєчасно відшкодована позивачу, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що Державне підприємство «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон» має право на стягнення пені в розмірі  247  594,23 грн, а саме: 
-          за період з 20.09.2011 по 25.06.2012 у розмірі 152  596,75 грн (1,2х0,075/365х280х2138933,00);
-          за період з 26.06.2012 по 29.05.2013 у розмірі 94  921,48 грн (1,2х0,075/365х338х1  138  933,00);
-          за період з 30.05.2013 по 01.07.2013 у розмірі 76,00 грн (1,2х0,075/365х33х9341,16).
15. Суди попередніх інстанцій також обґрунтовано відхилили доводи відповідача щодо неправомірності розрахунку пені, оскільки нормами податкового законодавства встановлено, що така нараховується на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії включаючи день погашення.
16. Судами попередніх інстанцій в повній мірі встановлено фактичні обставини справи, досліджено порядок бюджетного відшкодування сум ПДВ та нарахування пені у разі наявності заборгованості з бюджетного відшкодування, надано об`єктивний та обґрунтований їх аналіз з урахуванням доводів наведених контролюючим органом, у зв`язку з чим, відсутні підстави вважати, що обставини справи встановлено не повно чи неправильно, а отже і наведені скаржником доводи в касаційній скарзі (аналогічні тим, що були зазначені, зокрема, в апеляційній скарзі) щодо цього не спростовують правильних по суті висновків судів попередніх інстанцій.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
17. Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судами фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, враховуючи статтю 200 Податкового кодексу України дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень, суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судових рішень, а тому касаційну скаргу Конотопської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 19.04.2016 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 19.07.2016 слід залишити без задоволення.
18. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.
19. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій (частина перша стаття 350 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону, що діяв до набрання чинності Закону України від 15.01.2020 № 460-ІХ).
Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, 
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Конотопської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області залишити без задоволення, а постанову Сумського окружного адміністративного суду від 19.04.2016 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 19.07.2016 у справі 2а-1870/9166/12 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

І.Я.Олендер
І.А. Гончарова 
 Р.Ф. Ханова ,
Судді Верховного Суду