УХВАЛА

12 березня 2020 року 
Київ
справа № 804/7652/16
провадження № К/9901/4963/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Смоковича М. І.,
суддів - Бевзенка В. М., Данилевич Н. А.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 6 лютого 2017 року у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області про скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення заробітної плати,
в с т а н о в и в :
Дніпропетровський окружний адміністративний суд ухвалою від 10 листопада 2016 року, яку залишено без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 6 лютого 2017 року, відмовив у задоволенні клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду та залишив позовну заяву ОСОБА_1 без розгляду.
Представник позивача оскаржила зазначені судові рішення в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України.
Вищий адміністративний суд України ухвалою від 28 лютого 2017 року залишив касаційну скаргу без руху з підстав її невідповідності вимогам статті 213 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції, яка діяла на час ухвалення рішення.
Ухвалою від 30 березня 2017 року Вищий адміністративний суд України повернув зазначену касаційну скаргу.
Позивач, бажаючи реалізувати своє право на касаційний перегляд справи, 21 лютого 2020 року, повторно звернувся до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, порушивши в ній питання про поновлення строку на касаційне оскарження.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Відповідно до підпункту 14 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання ним чинності.
Частиною другою статті 212 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції, яка діяла на час ухвалення оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції, встановлено, що касаційна скарга на судові рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених цим Кодексом, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення постанови в повному обсязі.
З матеріалів касаційної скарги вбачається, що оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції ухвалено 6 лютого 2017 року, а касаційну скаргу подано 21 лютого 2020 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження.
У касаційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, мотивоване тим, що позивач не використав своє власне право на касаційне оскарження вказаних судових рішень та пропустив строк на касаційне оскарження з поважних причин, а саме у зв`язку з проходженням військової служби за контрактом з 30 січня 2017 року по 30 січня 2020 року. 
Водночас, підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з дійсно непереборними та об`єктивними перешкодами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений процесуальним законом строк, подання касаційної скарги.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що наведені скаржником підстави для поновлення строку на касаційне оскарження не є поважними, адже він мав достатньо часу для підготовки та направлення касаційної скарги, а його посилання на проходження військової служби не можуть бути самостійною і безумовною підставою для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження на майже три роки.
Згідно з частиною третьою статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.
За таких обставин, відповідно до правил статті 332 КАС України касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням скаржнику строку для зазначення інших підстав для поновлення строку на касаційне оскарження та надання відповідних доказів. 
На підставі викладеного, керуючись статтею 332 КАС України, Верховний Суд
у х в а л и в :
1. Визнати неповажними причини пропуску ОСОБА_1 строку на касаційне оскарження ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2016 року та ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 6 лютого 2017 року.
2. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 6 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області про скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення заробітної плати залишити без руху.
3. Надати скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для зазначення інших підстав для поновлення строку на касаційне оскарження та надання відповідних доказів.
4. Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали, а також у разі, якщо наведені скаржником підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнані судом неповажними, у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не оскаржується.

Суддя-доповідач                                                                      М. І. Смокович

Судді                                                                                          В. М. Бевзенко 
                                                                                                    
                                                                                                    Н. А. Данилевич