ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4830/20 Справа № 202/6038/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Кухтін Г. О. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2020 року                Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:
головуючого - Куценко Т.Р., 
суддів: Демченко Е.Л., Макарова М.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу
                        ОСОБА_1 ,

на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 лютого 2020 року у справі за заявою ОСОБА_2  про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами у справі за заявою ОСОБА_1  про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини з ОСОБА_2 , - 
ВСТАНОВИЛА: 

28 листопада 2019 року ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про перегляд судового наказу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 вересня 2019 року за нововиявленими обставинами (а.с. 32-35).
В обґрунтування наявності нововиявлених обставин ОСОБА_2 зазначила, що з моменту народження та станом на дату подання даної заяви донька сторін - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є зареєстрованою разом із заявницею, однак з 10 липня 2019 року ОСОБА_1 , насильно забрав доньку і з цього часу дитина проживає разом із батьком. Зазначає, що ОСОБА_1 штучно створив умови для проживання дитини з ним та самовільно розлучив заявницю з донькою. З огляду на це, 29 липня 2019 року ОСОБА_2 до Самарського районного суду м. Дніпропетровська було подано позовну заяву до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів. Таким чином, достовірно знаючи про наявність вказаного позову про той самий предмет, який перебуває в провадженні іншого суду, ОСОБА_1 навмисно подав до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська заяву в наказному провадженні та отримав виконавчий лист щодо стягнення аліментів із заявниці.
Посилаючись на вказані обставини, заявник просила суд скасувати судовий наказ від 19.09.2019 року щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 02 вересня 2019 року.
Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 лютого 2020 року заяву ОСОБА_2 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами задоволено.
Скасовано судовий наказ Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 вересня 2019 року, виданий у справі № 202/6038/19, провадження № 2-н/202/121/2019 про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , аліментів на утримання спільної малолітньої доньки: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 02 вересня 2019 року.
В задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини з ОСОБА_2 відмовлено.
Роз`яснено заявнику його право звернутись до суду з тими ж самими вимогами у позовному порядку.
Не погодившись з такою ухвалою суду, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив ухвалу суду скасувати та відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами.
Апеляційна скарга мотивована тим, що зазначені заявником обставини не є нововиявленими в розумінні ст. 423 ЦПК України.
ОСОБА_2 по справі своїм правом передбаченим ст. 360 ЦПК України на подання відзиву не скористалась.
Частиною 3 статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Суд апеляційної інстанції розглядає апеляційну скаргу  ОСОБА_1  на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 лютого 2020 року в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами на підставі пункту 1 частини 4 статті 274 ЦПК України. 
Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Скасовуючи судовий наказ за нововиявленими обставинами суд першої інстанції виходив з того, що на момент винесення судового наказу і до теперішнього часу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наявний спір щодо визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів, а також те, що дитина в період з 10 липня 2019 року проживає разом з батьком, а мати була позбавлена можливості брати участь у вихованні дитини, оскільки останній вчиняв перешкоди їй у спілкуванні з дитиною та брати участь у її вихованні, що було підтверджено у судовому засіданні та письмовими доказами наявними в матеріалах справи. 
Проте, з даним висновком колегія судів погодитись не може, з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено, що на момент винесення судового наказу і до теперішнього часу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наявний спір щодо визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів, а також те, що дитина в період з 10 липня 2019 року проживає разом з батьком, а мати була позбавлена можливості брати участь у вихованні дитини, оскільки останній вчиняв перешкоди їй у спілкуванні з дитиною та брати участь у її вихованні.
Як вбачається з матеріалів справи, у вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини з ОСОБА_2 (а.с. 2).
18 вересня 2019 року ОСОБА_2 подала до суду письмові пояснення, в яких посилалась на те, що між ОСОБА_1 та нею наявний спір щодо визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів, який перебуває на розгляді в Самарському районному суді м. Дніпропетровська, вона позбавлена можливості брати участь у вихованні дитини, оскільки ОСОБА_1 вчиняє перешкоди їй у спілкуванні з дитиною та брати участь у її вихованні, а також те, що вона звернулась до Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області із заявою за фактом викрадення дитини. На підтвердження вказаних пояснень ОСОБА_2 було надано копію позову про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів (а.с. 19-20), копію заяви про збільшення позовних вимог (а.с. 21-23), роздруківку з ЄДРСР ухвали Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 13.08.2019 року про відкриття провадження (а.с. 24), роздруківку з ЄДРСР ухвали Дніпровського апеляційного суду від 12.09.2019 року про відкриття провадження (а.с. 25) та роздруківку з ЄДРСР ухвали Дніпровського апеляційного суду від 12.09.2019 року про призначення апеляційної скарги до розгляду, з яких неможливо встановити сторін по справі, оскільки замість прізвища в них зазначено ОСОБА_1 та ОСОБА_2.
19.09.2019 року Індустріальним судом видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання спільної малолітньої доньки: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 02 вересня 2019 року.
Частиною 1 ст. 170 ЦПК України передбачено, що боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. 
Частинами 7, 8 ст. 170 ЦПК України передбачено, що у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. У разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.
В силу п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.
За змістом абз. 1, 2 п. 3 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами», нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.
Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.
Також, пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ зазначив в п. 5 указаної постанови, що обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, в апеляційній або касаційній скарзі чи в заяві про перегляд судового рішення Верховним Судом України або які могли бути встановлені при всебічному і повному з`ясуванні судом обставин справи, тобто при виконанні вимог ЦПК України, не є нововиявленими обставинами. Неподання стороною або особою, яка бере участь у справі доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду в прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами.
Звертаючись до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу від 19 вересня 2019 року, виданого Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська, як на нововиявлену обставину ОСОБА_2 посилалася на те, що донька з моменту народження зареєстрована разом з нею, на момент винесення судового наказу і до теперішнього часу між ОСОБА_1 та нею наявний спір щодо визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів, а також те, що дитина в період з 10 липня 2019 року проживає разом з батьком, а мати була позбавлена можливості брати участь у вихованні дитини, оскільки останній вчиняв перешкоди їй у спілкуванні з дитиною та брати участь у її вихованні.
Разом з тим, в порядку наказного провадження вирішуються безспірні вимоги, передбачені ст. 161 ЦПК України, без перевірки обґрунтованості заявлених стягувачем вимог по суті (п. 7 ч. 1 ст. 168 ЦПК України).
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що обставини на які посилається заявник не є нововиявленими в розумінні ст. 423 ЦПК України, оскільки ці обставини були відомі заявникові на час розгляду справи, що підтверджується її письмовими поясненнями поданими до суду; вони не підлягають дослідженню під час вирішення питання стягнення аліментів в порядку наказного провадження, а тому не можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Крім того, заявник сама, як у своїх письмових поясненнях так і у своїй заяві про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами підтвердила той факт, що дитина фактично проживає з батьком. Посилання ОСОБА_2 стосовно того, що між сторонами наявний спір щодо місця проживання дитини не є також нововиявленою обставиною. Крім того, даний спір між сторонами до теперішнього часу не вирішений.
Таким чином, обставини, на які посилається ОСОБА_2 не можуть вважатися нововиявленою обставиною.
Зважаючи на те, що судовий наказ переглядається за нововиявленими обставинами судом, що його видав, заявник просив переглянути за нововиявленими обставинами судовий наказ виданий Індустріальний районним судом м. Дніпропетровська, Дніпровський апеляційний суд позбавлений можливості розглядати по суті заяву ОСОБА_2 про перегляд вказаного наказу за нововиявленими обставинами.
Розглядаючи справу, суд першої інстанції вищенаведеного не врахував, у зв`язку з чим відповідно до ч. 1 ст. 379 ЦПК України є підстави для скасування ухвали, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи до суду першої інстанції для вирішення питання відповідно до ЦПК України.

керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  - задовольнити.
Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 лютого 2020 року скасувати, справу повернути до суду першої інстанції для вирішення питання відповідно до ЦПК України.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий:                                                                Т.Р. Куценко 
Судді:                                                                Е.Л. Демченко                                                                                         М.О. Макаров