Справа № 991/1261/20
Провадження №11-сс/991/172/20

У Х В А Л А

04 березня 2020 року                                                                         м. Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 
прокурора ОСОБА_5 
представника власника майна ОСОБА_6 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 12.02.2020 року, якою задоволено клопотання прокурора другого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні № 52019000000000334 від 17.04.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, 
В С Т А Н О В И Л А
Детективами Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 52019000000000334 від 17.04.2019 року за фактом заволодіння службовими особами філії «Пасажирська компанія» АТ «Укрзалізниця» спільно зі службовими особами ТОВ «Коларес-Брокерс», ТОВ «НВП Бізнес Альянс», ТОВ «Праймтехпостач», ТОВ «Вуглеторфзбагачення», ТОВ «Паливторг» упродовж 2018-2019 років коштами АТ «Українська залізниця» у розмірі приблизно 28 000 000 гривень під час закупівлі вугілля кам`яного марки ДГ (13-100). 
На підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 27.01.2020 року проведено обшук житла директора ТОВ «Коларес-Брокерс» ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 .
У ході обшуку детективами виявлено мобільний телефон, який належить ОСОБА_7 .
Під час попереднього огляду інформації, яку зберігає телефон, віднайдено листування в інтернет-додатках, зміст якого стосується ТОВ «Праймтехпостач», ТОВ «Коларес-Проект»; листування та дзвінки з абонентами « ОСОБА_8 », « ОСОБА_9 »; листування з використанням електронної поштової скриньки Gmail, де зберігаються відомості про вказані товариства. Здійснити огляд інформації у інтернет-додатку Telegram не виявилось можливим через наявність системи логічного захисту. Надати доступ до нього  ОСОБА_7  відмовилась, у зв`язку з чим детективи вилучили мобільний телефон HUAWEI Psmart+ синього кольору, модель INE-LX1, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 .
З огляду на наведене виникла необхідність у детальному огляді вказаної техніки за участі спеціаліста або експерта, який має спеціальні знання у сфері пошуку прихованої, шифрованої та видаленої інформації.
Вилучений мобільний телефон постановою детектива від 30.01.2020 року визнано речовим доказом, так як він відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного від 12.02.2020 року задоволено клопотання прокурора та накладено арешт на мобільний телефон з позбавленням права його відчуження, розпорядження та користування ним.
На підставі доданих до клопотання матеріалів слідчий суддя встановив достатність ознак того, що службові особи філії «Пасажирська компанія» АТ «Укрзалізниця» спільно зі службовими особами ТОВ «Праймтехпостач» та ТОВ «Коларес-Брокерс» здійснили заволодіння коштами АТ «Укрзалізниця» у розмірі приблизно 28 000 000 гривень, що є особливо великим розміром відповідно до п. 4 примітки до ст. 185 КК України, шляхом купівлі-продажу кам`яного вугілля за цінами, вище ринкових.
При цьому, детективом у судовому засіданні доведено, що інформація на мобільному телефоні може містити відомості про факти та обставини, які встановлюються під час кримінального провадження, зокрема, про пов`язаність товариств, які брали участь у торгах на закупівлю вугілля та узгодженість дій учасників торгів, оскільки ТОВ «Праймтехпостач», до діяльності якої причетний ОСОБА_10 , та ТОВ «Скай кепітал груп» відповідно до податкової звітності здійснювали поставки вугілля ТОВ «Коларес-Брокерс» в 2018-2019 роках.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, адвокат подав апеляційну скаргу, просить її скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про арешт майна.
На думку адвоката, прокурор і детектив не надали суду будь-яких підтверджень того, що мобільний телефон ОСОБА_7 є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин для встановлення під час кримінального провадження. 
Єдиним документом, який слідчий суддя взяв до уваги при накладенні арешту на майно, була постанова детектива від 30.01.2020 року про визнання вилученого телефону речовим доказом.
Однак вказана постанова не містить відомостей про кількість файлів, виявлених на телефоні, дату їх створення, конкретну інформацію та інші дані, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин для встановлення під час кримінального провадження. 
В судовому засіданні адвокат підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити. 
Прокурор проти задоволення апеляційної скарги заперечив. Пояснив, що інформація на мобільному телефоні ОСОБА_7 може містити відомості про факти та обставини, які встановлюються під час кримінального провадження, тобто, мати доказове значення. 
Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення прокурора, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу адвоката слід залишити без задоволення з таких підстав.
Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які містять відомості про факти чи обставини, що встановлюються під час кримінального провадження.
Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. 
Накладаючи арешт на належний  ОСОБА_7  мобільний телефон, слідчий суддя виходив з того, що він вилучений за результатами обшуку, проведеного детективами з дозволу суду та у відповідності до викладених в судовому рішенні вимог. Підставою арешту є те, що вилучений телефон містить відомості, які мають значення для кримінального провадження, тобто, є речовим доказом і визнаний таким органом досудового розслідування. Зокрема, він містить відомості про листування ОСОБА_7 в інтернет-додатках, зміст якого стосується ТОВ «Праймтехпостач», ТОВ «Коларес-Проект»; листування та дзвінки з абонентами « ОСОБА_8 », « ОСОБА_9 »; листування з використанням електронної поштової скриньки Gmail, де зберігаються відомості про вказані товариства. Такі відомості вказують на ознаки взаємодії ОСОБА_7 з фізичними і юридичними особами, причетними до поставок вугілля на Укрзалізницю.
Вилучення під час обшуку телефону здійснено у зв`язку з неможливістю його повного огляду через наявну систему логічного захисту інтернет-додатку «Telegram», відмовою власника надати безперешкодний доступ до нього та необхідністю подальшого проведення експертного дослідження. 
Вказана підстава вилучення майна передбачена ст.168 КПК України. 
За таких обставин рішення слідчого судді у повній мірі відповідає вимогам ст.ст.98, 170 КПК України і колегія суддів погоджується з ним.
Доводи  адвоката про те, що мобільний телефон не є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, не зберіг на собі його сліди та не містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, колегія суддів відхиляє. Арешту підлягає майно, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Тому обґрунтована ймовірність доказового значення у кримінальному провадженні того чи іншого предмету, речі дає суду достатні підстави арештувати їх з метою збереження як речового доказу.
Посилання адвоката на неврахування слідчим суддею кількості файлів у мобільному телефоні, змісту та часу їх створення не спростовують висновку про законність арешту телефону.
Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про законність та обґрунтованість ухвали, необхідність залишення її в силі, а апеляційної скарги – без задоволення.
Керуючись статтями 98, 170, 418, 532 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
       Ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 12.02.2020 року про арешт майна у кримінальному провадженні № 52019000000000334 від 17.04.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката  ОСОБА_6 – без задоволення. 
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та не підлягає оскарженню.

Головуючий          ОСОБА_1 

Судді                           ОСОБА_2 
       
                         ОСОБА_3