ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2020 року                                                                            м. Херсон
Номер справи: 666/1374/16-ц
Номер провадження: 22-ц/819/128/20
Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого (суддя-доповідач) Вейтас І.В.,
суддів:                                          Бездрабко В.О.,
Приходько Л.А.
секретар    Шибінська А.Л.
учасники справи: 
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 21 серпня 2019 року, у складі судді Майдан С.І., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації та стягнення моральної шкоди
встановив:
29 березня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації, стягнення моральної шкоди.
Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 о 15-51 годині на особистій сторінці ОСОБА_2 в мережі «FACEBOOK» - (https://www.faceboook.com/permalink.php?story_fbid=980635195358177&id=10000235117330) опубліковано статтю наступного змісту: «В Одессе ІНФОРМАЦІЯ_2 митинг ІНФОРМАЦІЯ_3 . Но почему молчат херсонцы? Или мы и дальше будем закрывать глаза на все происходящее? Я могу привести не один пример тесной «дружбы народов», цель которой - банальное зарабатывание денег в обход всех возможных законов. Один из таких примеров - отлично налаженная схема сотрудничества между украинскими и российскими ... полицейскими. Помните, в советское время были так называемые цеховики и те, кто их всячески покрывал? В Херсоне несколько друзей, которые учились в крымском юридическом институте, решили повторить те же схемы, но уже в наше время. Имя нашего цеховика – ОСОБА_3 . Его огромный цех по пошиву одежды находится в пос. ОСОБА_4 . Второй цех, где выполняется печать на ткани, находится по ул.Петренко. У Андрея есть экс-супруга Елена, которая живет в Симферополе под фамилией ОСОБА_5 . Большую часть своей продукции для реализации предприимчивый бизнесмен отправляет именно ей. А вторую часть своей продукции ОСОБА_6 передает родственнице (по слухам, бывший сотрудник 7-го отдела) Ирине Смирновой для реализации на рынке "7-ой километр " (г.Одесса). Естественно, что на территории оккупированного Крыма есть тот, кто покрывает сей незаконный бизнес, и это бывший сокурсник ОСОБА_6 , а ныне офицер полиции РФ ОСОБА_7 . Как оказалось, при оккупации Крыма ОСОБА_7 перешел из рядов МВД Украины на сторону захватчиков и продолжил зарабатывать деньги. Ну а кто же прикрывает Бойко в Херсоне? И тут начинается самое интересное. «Крышей» у нашего бизнесмена стал никто иной, как следователь военной прокуратуры          ОСОБА_8 и ст. оперуполномоченный УВБ в Херсонской области. ОСОБА_9 . По странному совпадению, так же бывший однокурсник ОСОБА_6 . Наверное, все видели, по городу много незаконных пунктов обмена валют, да и просто менял, стоит. Так вот большая часть из них и есть подопечные ОСОБА_10 . Так же ОСОБА_11 курирует около десятка других незаконных цехов. Сейчас у всех на слуху новая полиция, люди верят, что новое поколение правоохранителей будет абсолютно другим. А в итоге видим, что указанные выше «борцы закона» не брезгуют ничем ради пополнения собственного кошелька. Могу добавить еще одну подробность. На прошлой неделе СМИ писали о задержании якобы на вымогательстве одного из сотрудников У3Э, парня вроде как взяли в момент получения взятки. А теперь деталь: именно этот полицейский последние три месяца занимался расследованием незаконного бизнеса ОСОБА_6 . А момент якобы дачи взятки, по невероятному совпадению обстоятельств, совпал с переаттестацией... Так и получается, что народ ждет перемен и стоит новое государство, а старые схемы работают, несмотря ни на что. Потому что проблема не в схемах, а в тех, кто продолжает грабить собственную страну». 
Позивач вважає розповсюджену відповідачем на сторінці « FACEBOOK » інформацію недостовірною та такою, що принижує його честь, гідність і ділову репутацію. Вказане, на думку позивача, свідчить про те, що автор статті обвинувачує його в корупційній діяльності, незаконній підприємницькій діяльності, грабунку та в скоєнні злочинів, покарання за яке передбачено Кримінальним Кодексом України. У зв`язку з викладеним, ОСОБА_1 просив визнати недостовірною інформацію, поширену ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 березня ІНФОРМАЦІЯ_1 року о 15-51 годині на особистій сторінці в «FACEBOOK» відносно ОСОБА_1 та зобов`язати відповідача протягом одного місяця після вступу рішення суду в законну силу спростувати недостовірну інформацію стосовно ОСОБА_1 на особистій сторінці в «FACEBOOK» - (ІНФОРМАЦІЯ_4 ) та стягнути з відповідача на свою користь моральну шкоду у розмірі 80 000 грн.
Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області суду від 21 серпня 2019 року, визнано недостовірною інформацію, поширену ІНФОРМАЦІЯ_1 о 15-51 годині на особистій сторінці ОСОБА_12 О ОСОБА_13 . в мережі «FACEBOOK» - (https://www.faceboook.com/permalink.php?story_fbid=980635195358177&id=10000235117330) відносно ОСОБА_1 ; зобов`язано ОСОБА_2 протягом одного місяця після вступу рішення суду в законну силу спростувати недостовірну інформацію стосовно ОСОБА_1 на особистій сторінці в «FACEBOOK» - (ІНФОРМАЦІЯ_4 ). Стягнуто з   ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 10 000 гривень. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивачем доведено факт розповсюдження ОСОБА_2 недостовірної інформації стосовно позивача, що принижує його честь та гідність та ділову репутацію, при цьому відповідачем не було надано жодного доказу в підтвердження достовірності поширеної щодо позивача інформації, на підставі чого суд дійшов висновку, що вказана інформація не відповідає дійсності.
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог про стягнення моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем доведено, що розміщення відповідачем вказаної інформації в мережі інтернет відносно позивача призвело до зміни його психоемоційного стану та психоемоційного стану його сім`ї, та спричинило негативні наслідки для його ділової репутації. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд враховав характер, ступінь і тривалість моральних страждань та переживань позивача, негативні наслідки, які настали для нього в результаті дій відповідача. 
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції,  ОСОБА_2 в апеляційній скарзі вказує, що рішення суду є незаконним, необґрунтованим та таким, шо підлягає скасуванню з огляду на те, що жодним чином не було доведено, що обліковий запис на якому було опубліковано статтю належить відповідачу і що зазначена стаття була поширена саме ним. Крім того, на думку ОСОБА_2 він є неналежним відповідачем по справі, оскільки належним відповідачем є невстановлений автор статті та власник веб-сайта, особи яких позивач повинен встановити та зазначити в позивній заяві. Також, на думку ОСОБА_2 було порушено вимоги процесуального законодавства, через не проведення судом підготовчого засідання, як того вимагає ст. 196 ЦПК України. Також зазначено, що ОСОБА_2 не викликався належним чином у судове засідання через те, що судова повістка була відправлена на адресу за якою він не проживає, внаслідок чого він був позбавлений можливості скористатися своїм процесуальним правом на надання відзиву на позовну заяву.
ОСОБА_2 просить скасувати рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 21 серпня 2019 року та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі та вирішити питання про розподіл судових витрат, стягнувши з позивача на користь ОСОБА_2 понесені ним судові витрати у вигляді судового збору за подання апеляційної скарги.
У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_14 вказує, що рішення прийнято відповідно до норм матеріального та процесуального законодавства України, вважає, що позивачем всіма доступними йому засобами доведено, що саме на сторінці відповідача у соціальній мережі «FACEBOOK», і саме відповідач друкував статтю, що порочить честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 .. Зазначає також про безпідставність доводів апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм процесуального права при здійсненні виклику відповідача в судове засідання. Вказує, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим та просить залишити його без змін. 
Заслухавши доповідача, пояснення сторін та їх представників, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає  задоволенню з наступних підстав.
Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_1 зазначав, що особистій сторінці ОСОБА_2 в мережі «FACEBOOK» -(https://www.facebook.com/permalink.php?story_fbid=980635195358177&id=100002351173305) опубліковано статтю наступного змісту: «В Одессе ІНФОРМАЦІЯ_2 митинг ІНФОРМАЦІЯ_3 . Но почему молчат херсонцы? Или мы и дальше будем закрывать глаза на все происходящее? Я могу привести не один пример тесной «дружбы народов», цель которой - банальное зарабатывание денег в обход всех возможных законов. Один из таких примеров - отлично налаженная схема сотрудничества между украинскими и российскими ... полицейскими. Помните, в советское время были так называемые цеховики и те, кто их всячески покрывал? В Херсоне несколько друзей, которые учились в крымском юридическом институте, решили повторить те же схемы, но уже в наше время. Имя нашего цеховика - ОСОБА_3 . Его огромный цех по пошиву одежды находится в пос. ОСОБА_4 . Второй цех, где выполняется печать на ткани, находится по ул.Петренко. У Андрея есть экс-супруга Елена, которая живет в Симферополе под фамилией ОСОБА_5 . Большую часть своей продукции для реализации предприимчивый бизнесмен отправляет именно ей. А вторую часть своей продукции ОСОБА_6 передает родственнице (по слухам, бывший сотрудник 7-го отдела) Ирине Смирновой, для реализации на рынке "7-ой километр" (г.Одесса). Естественно, что на территории оккупированного Крыма есть тот, кто покрывает сей незаконный бизнес, и это бывший сокурсник ОСОБА_6 , а ныне офицер полиции РФ ОСОБА_7 . Как оказалось, при оккупации Крыма Жучик перешел из рядов МВД Украины на сторону захватчикови продолжил зарабатывать деньги. Ну а кто же прикрывает Бойко в Херсоне? И тут начинается самое интересное. «Крышей» у нашего бизнесмена стал никто иной, как следователь военной прокуратуры ОСОБА_8 и ст. оперуполномоченный УВБ в Херсонской обл. ОСОБА_9 . По странному совпадению, так же бывший однокурсник ОСОБА_6 . Наверное, все видели, по городу много незаконных пунктов обмена валют, да и просто менял, стоит. Так вот большая часть из них и есть подопечные ОСОБА_10 . Так же ОСОБА_11 курирует около десятка других незаконных цехов. Сейчас у всех на слуху новая полиция, люди верят, что новое поколение правоохранителей будет абсолютно другим. А в итоге видим, что указанные выше «борцы закона» не брезгуют ничем ради пополнения собственного кошелька. Могу добавить еще одну подробность. На прошлой неделе СМИ писали о задержании якобы на вымогательстве одного из сотрудников У3Э, парня вроде как взяли в момент получения взятки. А теперь деталь: именно этот полицейский последние три месяца занимался расследованием незаконного бизнеса ОСОБА_6 . А момент якобы дачи взятки, по невероятному совпадению обстоятельств, совпал с переаттестацией... Так и получается, что народ ждет перемен и стоит новое государство, а старые схемы работают, несмотря ни на что. Потому что проблема не в схемах, а в тех, кто продолжает грабить собственную страну».
В якості доказу належності саме відповідачеві сторінки в мережі «FACEBOOK», позивачем надано скріншот сторінки в мережі «FACEBOOK», користувачем якої вказано « ОСОБА_15 » та викладено 01 березня 2016 року о 15-51 годині текст, в якому викладена інформація, що принижує честь, гідність та ділову репутацію позивача (а.с.11-19), та скриншот вказаної вище статті, яка була переопублікована в інтернет виданні khersonline.net. з зазначенням в кінці статті « ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 Днепровского райсовета, лидер Херсонського Комитета народного контроля».
Також позивач вказував, що після судового засідання вказана стаття була видалена з вказаної вище  сторінки в мережі «FACEBOOK».
Відповідач під час розгляду справи судом першої інстанції заперечував належність йому вказаної сторінки в мережі «FACEBOOK», та написання особисто ним зазначеної статті, вказував на те, що має іншу особисту сторінку в мережі «FACEBOOK».
Конституцією України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань (ч. 1 ст. 34).
Разом з тим, відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
У зв`язку з цим частиною 4 статті 32 Конституції України передбачено судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї.
Як роз`яснено у п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" № 1 від 27.02.2009 року при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто, або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.
Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.  
Спростування поширеної недостовірної інформації повинно здійснюватися незалежно від вини особи, яка її поширила.
Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України, роз`яснень вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 N 1 (п. 18) обов`язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, однак позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а суд в свою чергу дає оцінку цим доводам.
Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).
Відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до п. 12 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України N 1 від 27.02.2009 року належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві. Якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та/чи місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація є анонімною і доступ до сайта - вільним, належним відповідачем є власник веб-сайта, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації. Дані про власника веб-сайта можуть бути витребувані відповідно до положень ЦПК в адміністратора системи реєстрації та обліку доменних назв та адреси українського сегмента мережі Інтернет.
Розглянувши дану справу та задовольнивши вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції не звернув увагу на те, що доказів належності соціальної сторінки в мережі «FACEBOOK», саме відповідачу, матеріали справи не містять, як не містять доказів і того, що автором вказаної інформації є відповідач. 
Надання позивачем в якості доказу скриншоту вказаної вище статті, яка була переопублікована в інтернет виданні khersonline.net. з зазначенням в кінці статті « ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , лидер Херсонського Комитета народного контроля», також не доводить авторство вказаної статті саме відповідачеві, оскільки з матеріалів справи не вбачається, що інтернет видання khersonline.net. здійснило переопублікування статті зі сторінки в мережі «FACEBOOK», належність якої ОСОБА_2 не доведена матеріалами справи, зі згоди відповідача, з підтвердженням його авторства. 
Позивач не довів належність сторінки в мережі «FACEBOOK» ОСОБА_2 , який під час розгляду справи судом першої інстанції заперечував належність йому сторінки, скріншоти якої додані до справи у якості письмових доказів. Ця обставина є головним доводом апеляційної скарги ОСОБА_2 .. Судова колегія вважає, що він заслуговує на увагу і спростовує висновки суду першої інстанції, внаслідок чого рішення суду неможна визнати законним та обґрунтованим.
На підставі викладеного суд апеляційної інстанції погоджується з аргументами апеляційної скарги відповідача про недоведеність факту поширення саме відповідачем вказаної вище інформації щодо позивача через соціальну мережу «FACEBOOK», внаслідок чого відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог, що заявлені до ОСОБА_2 ..
Виходячи з цього, відсутні підстави і для зобов`язання спростування інформації, стягнення моральної шкоди.
Враховуючи наведене та керуючись ст.367, п.2 ч.1 ст.374, п.1,4 ч.1 ст. 376, ст. 382 ЦПК України, Херсонський апеляційний суд у складіколегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.
Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 21 серпня 2019 року скасувати, увалити нове судове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову до ОСОБА_2 .
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16 квітня 2020 року.

Головуючий І.В. Вейтас

Судді: В.О. Бездрабко 

Л.А. Приходько