УХВАЛА

10 квітня 2020 року 
Київ
справа №804/7691/16
провадження №К/9901/35154/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Коваленко Н.В., суддів: Берназюка Я.О., Желєзного І.В., розглянувши у письмовому провадженні в касаційному порядку справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою Криворізького північного об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду у складі судді Захарчук-Борисенко Н.В. від 29 листопада 2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів:                                    Чепурнова Д.В., Сафронофої С.В., Мельника Н.П. від 28 березня 2017 року,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. У липні 2014 року Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі               м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, правонаступником якого є Криворізьке північне об`єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі на його користь витрати, понесені у зв`язку з виплатою пенсій у зв`язку з втратою годувальників, які померли внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання за березень-травень 2014 року в сумі 5411,35 грн.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2. Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 липня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

3. Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від                    23 червня 2015 року постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 липня 2014 року скасовано. Прийнято нову постанову про задоволення позову. Стягнуто з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі на користь Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі                      м. Кривого Рогу понесені витрати на виплату пенсій громадянам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у зв`язку з втратою годувальників, які померли внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, за березень-травень 2014 року включно в розмірі 5411,35 грн.

4. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 20 жовтня 2016 року постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 липня             2014 року та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2015 року скасовано. Справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. 

5. Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від                         29 листопада 2016 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2017 року, у задоволенні позову відмовлено. 

6. Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що позивачем не доведено про наявність підстав для стягнення з відповідача понесених витрат по виплаті пенсій у зв`язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання. Судами було вказано на те, що необхідною умовою для відшкодування (виплати) відповідачем пенсії у зв`язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, є наявність причинного зв`язку між смертю особи та нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням, підтверджений довідкою МСЕК. При цьому, суди попередніх інстанцій посилалися на правові позиції Верховного Суду України у справах №№ 21-108а13, 21-48а11. 

7. У вказаних постановах Верховним Судом України було зроблено висновок про те, що Фонд зобов`язаний відшкодовувати виплачені іншими страховиками суми допомоги на поховання лише тих осіб, які померли від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, тобто за умови наявності причинного зв`язку їх смерті з одержаним каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.    

Короткий зміст вимог касаційної скарги

8. Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, Криворізьке північне об`єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, звернулося із касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ

9. Судами попередніх інстанцій встановлено, що Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі не прийнято до заліку витрати, понесені органом Пенсійного фонду у зв`язку з виплатою пенсії по втраті годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання за березень-травень 2014 року в розмірі 5411,35 грн., оскільки позивачем не підтверджено наявність причинного зв`язку смерті потерпілих з одержаним каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, отриманих внаслідок нещасного випадку на виробництві, для відшкодування відповідачем витрат, понесених у зв`язку з виплатою пенсій особам, які перебували на утриманні таких постраждалих осіб. 

10. Не погоджуючись з вказаними діями відповідача Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області звернулося до суду з позовом про стягнення коштів у примусовому порядку.

11. Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від                       29 листопада 2016 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2017 року, у задоволенні позову відмовлено. 

13. Не погодившись із рішеннями судів попередніх інстанцій, Криворізьке північне об`єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області звернулося з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України.

14. Ухвалою від 27 квітня 2017 року Вищий адміністративний суд України відкрив касаційне провадження у справі. 

15. Ухвалою від 11 листопада 2019 року Верховний Суд призначив вказану справу до касаційного розгляду в порядку письмового провадження.

16. У зв`язку з неявкою сторін, які належним чином були повідомлені про час та місце судового розгляду справи, судовий розгляд справи було неодноразово відкладено.

17. У січні 2020 року Верховний Суд звернувся до відповідних фахівців Науково-консультативної ради при Верховному Суді стосовно підготовки наукового висновку з питань особливостей правового регулювання спірних правовідносин. 

18. На виконання доручення суду надійшов висновок директора НДІ правового забезпечення інноваційного розвитку НАПрН України Глібко С.В., в якому зроблено висновок про те, що факт наявності причинного зв`язку між смертю потерпілої особи і нещасним випадком на виробництві має доводити спеціальна комісія, яка відповідно до своєї компетенції повинна з`ясувати обставини і причини настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), визначити, пов`язані чи непов`язані нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) з виробництвом, та скласти акт за встановленою формою (Н-1). 

19. Відповідно до статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» саме акт розслідування нещасного випадку є підставою для оплати потерпілому витрат на медичну допомогу, проведення медичної, професійної та соціальної реабілітації, а також страхових виплат. 

20. Порядок розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від17.04.2019. В результаті затвердження цієї постанови втратила чинність Постанова Кабінету Міністрів від 30.11.2011 року № 1232 «Деякі питання розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві».

21. Відповідно до пункту 10 зазначеного вище Порядку нещасні випадки із смертельними наслідками підлягають спеціальному розслідуванню. 

22. Комісія із спеціального розслідування (далі - спеціальна комісія) утворюється Державною службою з питань праці (Держпраці) та/або її територіальними органами протягом одного робочого дня після отримання від роботодавця письмового повідомлення про нещасний випадок за інформацією, отриманою з інших джерел (органу досудового розслідування, звернення потерпілого або членів його сім`ї чи уповноваженої ними особи, первинних організацій і територіальних об`єднань профспілок). 

23. Відповідно до пункту 15 Порядку до складу спеціальної комісії входить, зокрема, представник робочого органу Фонду (представник робочого органу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування за місцем настання нещасного випадку).

24. Органи Пенсійного фонду України не залучаються до роботи з комісії з розслідування нещасних випадків на виробництві, тоді як представники Фонду соціального страхування обов`язково входять до складу такої комісії.

25. Згідно з пунктом 33 Порядку комісія (спеціальна комісія) зобов`язана, зокрема, визнати, пов`язані чи непов`язані нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) з виробництвом. 

26. У разі незгоди робочого органу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з обставинами і причинами настання нещасного випадку та/або з висновком комісії, які викладені в акті за формою Н-1, такий орган має право протягом трьох років з дати отримання акта за формою Н-1 звернутися до роботодавця, Держпраці або її територіального органу щодо призначення повторного розслідування нещасного випадку. 

27. Також у висновку вказаного про те, що органи Пенсійного фонду України не повинні підтверджувати (доводити) Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України причинний зв`язок смерті особи, що настала внаслідок нещасного випадку на виробництві або у зв`язку з професійним захворюванням, для відшкодування виплаченої пенсії по втраті годувальника, оскільки законодавством це не передбачено. 

28. У науковому висновку доцента кафедри адміністративного та фінансового права Львівського національного університету імені Івана Франка, кандидата юридичних наук, доцента ОСОБА_14 , який також надійшов на виконання доручення суду, також вказано про те, що чинне нормативно-правове регулювання не передбачає при заявлені Пенсійним фондом України суми відшкодування витрат, пов`язаних з виплатою пенсій по інвалідності і внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв`язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, необхідності автоматичного надання додаткового підтвердження (доведення) Фонду соціального страхування України страхового випадку у порядку Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

29. У касаційній скарзі скаржник вказує на необґрунтованість висновків судів першої та апеляційної інстанції, оскільки висновки МСЕК про наявність або відсутність причинного зв`язку смерті з професійним захворюванням (отруєнням) або трудовим каліцтвом до Пенсійного фонду при призначенні пенсії особами не подаються. Зазначає, що при призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника йому було надано повні пакети документів, в результаті чого управлінням призначено пенсії по втраті годувальників, які померли внаслідок трудового каліцтва, відшкодування витрат на які повинні бути понесені відповідачем. Крім того, зазначає, що предметом спору є лише саме по собі відшкодування витрат на виплату пенсій у зв`язку з втратою годувальників, які померли внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, виплачену органами Пенсійного фонду України, тобто невиконання Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві або професійного захворювання обов`язку відносно відшкодування здійснених органом Пенсійного фонду України витрат на виплату вищезазначених пенсій.

30. У клопотанні Управління виконавчої дирекції Фонду в Дніпропетровській області, як правонаступник Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі, вказуючи на необґрунтованість касаційної скарги, просить відмовити у її задоволенні.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

31. Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

32. Стаття 46 Конституції України гарантує право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

33. Статтею 1 Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 14 січня 2008 року № 16/98-ВР (далі - Основи) встановлено, що загальнообов`язкове державне соціальне страхування - це система прав, обов`язків і гарантій, яка передбачає надання соціального захисту, що включає матеріальне забезпечення громадян у разі хвороби, повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати страхових внесків власником або уповноваженим органом, громадянами, а також бюджетних та інших джерел, передбачених законом.

34. Відповідно до статті 4 Основ залежно від страхового випадку є такі види загальнообов`язкового державного соціального страхування: пенсійне страхування; страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими поховання; медичне страхування; страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності; страхування на випадок безробіття; інші види страхування, передбачені законами України. Відносини, що виникають за зазначеними у частині першій цієї статті видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, регулюються окремими законами, прийнятими відповідно до цих Основ.

35. Статтею 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», у редакції, на час виникнення спірних правовідносин, якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між Фондом соціального страхування від нещасних випадків і страховиками з інших видів соціального страхування виникають спори щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернувся застрахований. При цьому страховик, до якого звернувся застрахований, має право звернутися до відповідного страховика з інших видів соціального страхування щодо відшкодування понесених ним витрат.

36. Пунктом 5 частини першої статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», у редакції на час виникнення спірних правовідносин, Фонд зобов`язано співпрацювати з фондами з інших видів соціального страхування у фінансуванні заходів, пов`язаних з матеріальним забезпеченням та наданням соціальних послуг застрахованим, у кожному конкретному випадку спільно приймаючи рішення щодо того, хто з них братиме участь у фінансуванні цих заходів.

37. У статті 21 цього Закону, у редакції на час виникнення спірних правовідносин, визначені соціальні послуги та виплати, які здійснюються та відшкодовуються Фондом. Так, у разі настання страхового випадку Фонд у встановленому законом порядку має, зокрема, своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров`я або в разі його смерті, виплачувати відповідні кошти йому або особам, які перебували на його утриманні; організовувати поховання померлого, відшкодовувати вартість пов`язаних з цим ритуальних послуг відповідно до місцевих умов.

38. Таким чином, витрати, понесені органами Пенсійного фонду України у зв`язку із виплатою пенсії, передбаченою статтею 26 Закону України «Про пенсійне забезпечення» підлягають відшкодуванню Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

39. Аналогічні положення закріплені у статті 26 Основ законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, у редакції, на час виникнення спірних правовідносин.

40. Порядок відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов`язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв`язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, закріплений Постановою правління Пенсійного фонду України, правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 4 березня 2003 року N 5-4/4, чинній на час виникнення спірних правовідносин. 

41. Пунктом 4 вказаної Постанови було визначено, що відшкодуванню підлягають суми, що виплачуються відповідно до Законів України «Про пенсійне забезпечення», «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» та інших нормативно-правових актів, а саме: 

сума основного розміру пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв`язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; 

щомісячна цільова грошова допомога на прожиття, якщо така надавалася пенсіонеру, який одержував вищезазначену пенсію; 

допомога на поховання сім`ї померлого або особі, яка здійснила поховання особи, яка отримувала вищезазначену пенсію; 

сума витрат Пенсійного фонду з виплати і доставки вищезазначених пенсій.

42. Додаткових умов, підстав, зокрема, інших документів, висновків МСЕК про наявність або відсутність причинного зв`язку смерті з професійним захворюванням (отруєнням) або трудовим каліцтвом, для відшкодування органам пенсійного фонду України витрат на виплату пенсій у зв`язку з втратою годувальників, які померли внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України не передбачено. 

43. Відповідно до пункту 10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2011 року № 22-1, який регулює питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у редакції на час виникнення спірних правовідносин, до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах «б» - «в» пункту 7 цього Порядку. 

Також надаються такі документи: 

а) довідка податкової адміністрації про присвоєння ідентифікаційного номера померлому годувальнику (подається у разі, якщо особа, яка звернулася із заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, має такий документ);

б) свідоцтво про народження або паспорт особи, якій призначається пенсія; 

в) довідка про склад сім`ї померлого годувальника та копії документів, що засвідчують родинні стосунки члена сім`ї з померлим годувальником; 

г) свідоцтво органу реєстрації актів громадянського стану (далі - РАГС) про смерть годувальника або рішення суду про визнання його безвісно відсутнім; 

ґ) документи про вік померлого годувальника сім`ї при відсутності таких даних у свідоцтві про смерть чи рішенні суду про визнання годувальника безвісно відсутнім; 

д) довідки загальноосвітніх навчальних закладів системи загальної середньої освіти, професійно-технічних, вищих навчальних закладів про те, що особи, зазначені у пункті 2 частини другої статті 36 Закону, навчаються за денною формою навчання; 

е) довідка про те, що чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків, дід, баба, брат чи сестра померлого годувальника незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років; 

є) документи про місце проживання (реєстрації); 

ж) документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на повному утриманні померлого годувальника чи одержання від померлого годувальника допомоги, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування; 

з) експертний висновок із встановлення причинного зв`язку смерті годувальника з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.

44. Отже, будь-який інший документ, зокрема, висновок МСЕК про наявність або відсутність причинного зв`язку смерті з професійним захворюванням (отруєнням) або трудовим каліцтвом, до органів Пенсійного фонду не надається.    

45. Норми частини другої статті шостої, частини другої статті 19 Конституції України формують принцип-правову презумпцію законності діяльності органів законодавчої, виконавчої та судової влади, яка може бути спростована, оскільки будь-які рішення, дії чи бездіяльність перелічених публічних суб`єктів можуть бути визнані неконституційними та незаконними, через недобросовісність окремих посадових осіб, які діють від імені відповідного суб`єкта владних повноважень, з правовими наслідками правової оцінки ситуації. 

46. До моменту її спростування, якщо законом не визначено відповідних механізмів превентивної перевірки законності діяльності, жоден орган, поза визначеними законом межами, не може протиправно втручатися у діяльність іншого. 

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

47. Аналізуючи вказані норми, колегія суддів дійшла висновку, шо чинне нормативно-правове регулювання, яке діяло на час виникнення спірних правовідносин, не передбачало при заявлені Пенсійним фондом України суми відшкодування витрат, пов`язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв`язку з втратою годувальника, якій помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, необхідність автоматичного надання підтвердження (доведення) Фонду соціального страхування України страхового випадку. 

48. На підставі вищевикладеного висновку Верховний Суд, колегія суддів вважає за доцільне відійти від висновку Верховного Суду України, викладеного у постановах від 23 квітня 2013 року (справа № 21-108а13), 22 травня 2011 року (справа № 21-48а11).

49. Відповідно до п. 8 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати (об`єднаної палати), передає справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо така колегія або палата (об`єднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду України.

Керуючись статтею 248, пунктом 8 Розділу VII «Перехідні положення№ Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Справу № 804/7691/16 за позовом Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі про стягнення заборгованості, передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                 Н.В. Коваленко

Судді:                                                                                                    Я.О. Берназюк

                                                                                                    І.В. Желєзний