ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/954/19  Номер провадження 22-ц/814/809/20	Головуючий у 1-й інстанції Андрущенко-Луценко С. В.  Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2020 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий суддя Пилипчук Л.І.,
судді Абрамов П.С., Бондаревська С.М., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Полтава у порядку спрощеного позовного провадження (із повідомленням учасників справи) цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Миргородська»
на ухвалу Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 15 січня 2020 року, постановлену суддею Андрущенко-Луценко С.В.,
по справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Миргородська», стягувач: ОСОБА_1 , орган державної виконавчої служби: Миргородський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:
       06.12.2019 ТОВ Агрофірма «Миргородська», в особі голови комісії з припинення (реорганізації) Кандиби П.О., звернулось в суд із указаною заявою, у якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист №2/541/676/2019, виданий Миргородським міськрайонним судом Полтавської області 31.10.2019, яким зобов`язано ТОВ Агрофірма «Миргородська» та ТОВ «Астра Прихоролля» повернути ОСОБА_1 належну йому на праві приватної власності земельну ділянку із кадастровим номером 5323285200:00:003:0078, площею 5,0311 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Петрівцівської сільської ради Миргородського району.
       Заява обґрунтована тим, що із 18.11.2019 на примусовому виконанні у Миргородському міськрайонному ВДВС ГТУЮ у Полтавській області перебуває виконавчий лист №2/541/676/2019, виданий міськрайонним судом 31.10.2019, зобов`язання за яким боржником ТОВ Агрофірма «Миргородська» виконано 20.09.2019, шляхом направлення стягувачу ОСОБА_1 акту приймання-передачі земельної ділянки. Дії стягувача щодо відмови від прийняття земельної ділянки вважає незаконними, а виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, оскільки на момент його видачі боржником в добровільному порядку виконано рішення суду.
Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 15.01.2020 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Миргородська» про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню відмовлено.
Ухвала суду першої інстанції вмотивована тим, що ТОВ Агрофірма «Миргородська» рішення суду не виконало, оскільки стягувач не підписав запропонований товариством акт прийому-передачі, виділення спірної земельної ділянки на місцевості зі встановленням межових знаків не відбулося. 
ТОВ Агрофірма «Миргородська», в особі голови комісії з припинення (реорганізації) Кандиби П.О., подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву.
З підстав викладених у заяві доводить, що ТОВ Агрофірма «Миргородська» добровільно, до видачі судом виконавчого документа, виконало рішення суду в частині повернення земельної ділянки стягувачу, шляхом направлення йому актів прийому-передачі земельної ділянки. Відмова стягувача від підписання таких актів не впливає на факт виконання боржником судового рішення, яке не містить застережень щодо способу його виконання.
Вважає, що боржник вчинив достатні дії щодо повернення земельної ділянки стягувачу, і який, маючи на меті її подальше самостійне використання, має вчиняти дії стосовно виділення земельної ділянки на місцевості зі встановленням межових знаків у відповідності до Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів №376 від 18.05.2010.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
У судове засідання сторони не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду справи. Стягувач ОСОБА_1 надав суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі та залишити апеляційну скаргу без задоволення. 
Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків. 
Із матеріалів справи убачається та не оспорюється сторонами, що рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 17.09.2019 зобов`язано ТОВ АФ «Миргородська» та ТОВ «Астарта Прихоролля» повернути ОСОБА_1 належну йому на праві приватної власності земельну ділянку із кадастровим номером 5323285200:00:003:0078, площею 5,0311 га., цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Петрівцівської сільської ради Миргородського району Полтавської області./а.с.119-123/.
Із 18.11.2019 на примусовому виконанні у Миргородському міськрайонному ВДВС ГТУЮ у Полтавській області перебуває виконавчий лист №2/541/676/2019, виданий міськрайонним судом 31.10.2019 на підставі указаного рішення суду./а.с.145/
20.09.2019 боржником – ТОВ Агрофірма «Миргородська» на адресу стягувача – ОСОБА_1 надіслано два оригінали акту приймання-передачі земельної ділянки із кадастровим номером 5323285200:00:003:0078, площею 5,0311 га., цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Петрівцівської сільської ради Миргородського району Полтавської області для підписання./а.с.146-148/
20.12.2019 стягувач - ОСОБА_1 надав міськрайонному суду заяву, в якій повідомив, що не підписав запропонований боржником акт приймання передачі земельної ділянки. Вважає, що боржником - ТОВ Агрофірма «Миргородська» не виконано зобов`язання, покладене на нього рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 17.09.2019, стосовно повернення йому спірної земельної ділянки, оскільки із загального масиву земель колишнього господарства імені Іваненка у точній відповідності до земельного кадастру та геодезичних даних спеціалістом землевпорядником у присутності ОСОБА_1 не встановлено в натурі (на місцевості) межі належної останньому на праві приватної власності земельної ділянки таким чином, щоб вона не накладалася на чужі землекористування, і щоб він мав до неї фізичний доступ./а.с.166-172/.
Відмовляючи у задоволенні заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню,суд першої інстанції виходив із того, що фактичного виконання рішення суду, на підставі якого видано виконавчий лист, проведено не було. 
Апеляційний суд погоджується з висновками районного суду щодо відмови у задоволенні вимог заяви, однак вважає за необхідне змінити мотиви таких висновків.
Згідно ч.2 ст.432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку із його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
З огляду на практику Верховного Суду, викладену в постанові від 16.01.2018 у справі №755/15479/14-ц (провадження №61-1592св17) помилка у видачі виконавчого листа, як процесуально-правова підстава визнання його таким, що не підлягає виконанню, полягає в наступному: 1) видача виконавчого листа відбулася за рішенням, що не набрало законної сили; 2) виконавчий лист виданий за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; 3) видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; 4) помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; 5) видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; 6) пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання. 
Матеріально-правовими підставами визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню є добровільне виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання. 
Як убачається із матеріалів справи, виконавчий лист №2/541/676/2019 про зобов`язання ТОВ Агрофірма «Миргородська» вчинити дії, виданий міськрайонним судом 31.10.2019 на підставі заяви ОСОБА_2 згідно рішення суду, яке набрало законної сили./а.с.135/ 
Наміри боржника виконати рішення суду поза межами виконавчого провадження шляхом складення та направлення орендодавцю акту прийому передачі земельної ділянки на правомірність видачі виконавчого листа не впливають та не є помилкою в розумінні ст.432 ЦПК України. 
При цьому, колегія суддів враховує, що боржник не повідомляв суд першої інстанції про фактичне виконання ним судового рішення, а обставини з якими він наразі пов`язує таке виконання, є наміром вчинити дії, реалізація яких залежить від взаємодії зі стягувачем в межах виконавчого провадження ВП №60624385, відкритого постановою державного виконавця від 18.11.2019. Така постанова сторонами виконавчого провадження не оскаржена, а правомірність дій стягувача щодо відмови від підписання акту приймання-передачі земельної ділянки від ТОВ Агрофірма «Миргородська» перевіряється державним виконавцем, про що вимогою від 02.12.2019 №18787 повідомлено стягувача./а.с.172/
Пунктом 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» визначено фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, як самостійну підставу для закінчення виконавчого провадження. У зв`язку із цим у разі, якщо виконавчий лист вже пред`явлено до виконання, необхідності звертатися до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, немає. Виконавче провадження, у цьому випадку, може бути закінчене із зазначеної підстави.
Таким чином, апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції про відсутність, передбачених ст.432 ЦПК України обставин для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Разом із тим відсутність згоди стягувача на підписання акту прийому-передачі земельної ділянки, як об`єкта оренди, через її неналежний стан та без проведення виділення спірної земельної ділянки на місцевості зі встановленням межових знаків не впливають на правомірність таких висновків та підлягають оцінці в межах примусового виконання судового рішення. 
Наведене виключає підстави застосування до спірних правовідносин положень ч.2 ст.432 ЦПК України. Доводи апеляційної скарги стосовно відсутності застережень у судовому рішення щодо способу його виконання таких висновків не спростовують та у разі потреби сторін вирішуються у порядку, передбаченому ст.435 ЦПК України.
Враховуючи викладене, апеляційна скарга ТОВ Агрофірма «Миргородська» підлягає частковому задоволенню, а ухвала Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 15 січня 2020 року - зміні в частині висновків суду першої інстанції щодо підстав відмови в задоволенні заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. 
Підстави перерозподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, ч.4 ст.376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Миргородська» - задовольнити частково.
Ухвалу Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 15 січня 2020 року – змінити в частині мотивів відмови у задоволенні заяви, з підстав, викладених у мотивувальній частині цієї постанови.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст постанови складено 11.03.2020.

Головуючий суддя                                                                 Л.І. Пилипчук

Судді                                                                                 П.С. Абрамов

                                                                               С.М. Бондаревська