Справа № 991/4765/20
Провадження1-кс/991/4916/20

У Х В А Л А 
іменем України

18 червня 2020 року                                                                         м.Київ 

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , 
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
скаржника ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу  ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесені відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, 

В С Т А Н О В И Л А:

1. До Вищого антикорупційного суду надійшла скарга  ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесені відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання його заяви-повідомлення про вчинення кримінального правопорушення від 03.06.2020. 
1.1.Скарга обґрунтовується тим, що 03.06.2020 року ОСОБА_3 подав засобом телефонного зв`язку до Національного антикорупційного бюро України заяву-повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 КК України та ст. 368 КК України, яку було зареєстровано за номером №9322. Однак у порушення ч. 1 ст. 214 КПК України жодних дій, спрямованих на внесення викладених ним у вказаній заяві відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та здійснення досудового слідства не вчинялося. 
1.2.У скарзі ОСОБА_3 просить визнати протиправною бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі його заяви-повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, а також зобов`язати уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі вказаної заяви.

2.В судовому засіданні скаржник подану скаргу підтримав, просив задовольнити її в повному обсязі. 
Особа, бездіяльність якої оскаржується, в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином. Від представника Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 надійшли письмові пояснення, в яких він зазначає, що у заяві скаржника від 03.06.2020 не наведено достатніх об`єктивних даних та конкретних фактів, які можуть свідчити про вчинення окремими суддями кримінального корупційного правопорушення, здійснення досудового розслідування якого віднесено до підслідності детективів Національного бюро. Додатково ОСОБА_4 вказує, що вимоги скаржника фактично зводяться до оскарження судових рішень та відповідних дій суддів, вчинених при здійсненні правосуддя, поза передбаченими процесуальним порядком, що може мати наслідком втручання в діяльність судді. 
Також представник НАБУ звертає увагу на те, що у заяві скаржника не зазначено також і про обставини, що вказували б на вчинення особами дій, з використанням службового становища, з метою одержання неправомірної вигоди, що в свою чергу є умовою для здійснення попередньої правової кваліфікації кримінального правопорушення за ст. 364 КК України. Окрім того, ОСОБА_4 пояснює, що зі змісту пункту 3 примітки до статті 364 КК України слідує, що для попередньої кваліфікації злочину за ч. 1 ст. 364 КК України необхідна наявність істотної шкоди, яка в сто і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян. Разом з тим, в заяві скаржника не зазначено будь-яких фактів, які б свідчили про наявність істотної шкоди, що могла бути завдана можливими діями окремих осіб, про яких в своїй заяві зазначає ОСОБА_3 . 

3.Заслухавши скаржника, дослідивши матеріали скарги та надані письмові пояснення, слідчий суддя дійшла таких висновків.
3.1.У відповідності до положень ст. 33-1 КПК України Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних злочинів, передбачених в примітці статті 45 Кримінального кодексу України, статтями 206-2, 209, 211, 366-1 Кримінального кодексу України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 Кримінального процесуального кодексу України. В свою чергу, примітка до ст. 45 КК України відносить до корупційних злочинів кримінальні правопорушення, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також злочини, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 366-1, 368-369-2 цього Кодексу. 
Слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до ч. 1 ст. 33-1 КПК України і не мають повноважень здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо злочинів, які не віднесені до його підсудності. 
За таких умов слідчим суддею Вищого антикорупційного суду розглядаються скарги в порядку статі 303 КПК України, зокрема, на бездіяльність слідчого виключно в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду (частина 1 статті 306 КПК України).
3.2.З матеріалів провадження вбачається, що скарга подана на бездіяльність уповноваженої особи НАБУ щодо внесення до ЄРДР відомостей, зазначених в заяві ОСОБА_3 № 9322 від 03.06.2020 про кримінальні правопорушення, передбачені за ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 368 КК України, які належать до підсудності Вищого антикорупційного суду. Тому слідчий суддя має дослідити обставини щодо наявності підстав та дотримання порядку внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань стосовно відомостей про злочини, передбачені цими статтями Кримінального кодексу України. 
3.3.Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування визначений главою 26 КПК України. Так, ч.1 ст.303 КПК України закріплений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. Зокрема, у відповідності до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення. 
3.4.У відповідності до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення … зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Разом з тим, на підставі ст. 25 КПК України проголошено засаду публічності. Прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила. З вказаною нормою кореспондується вимога п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, у відповідності до якої до Єдиного реєстру досудових розслідувань вноситься, зокрема, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела. 
3.5.За таких обставин, бездіяльність в сенсі Кримінального процесуального кодексу України може мати місце лише у разі: 
-надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення до суб`єкта, який наділений відповідними повноваженнями вносити дані до ЄРДР; 
-наявність в заяві інформації, яка свідчить про ознаки кримінального правопорушення;
-невнесення відомостей за заявою, яка надійшла уповноваженому суб`єкту і містить ознаки кримінального правопорушення, протягом 24 годин. 
3.6.Розглянувши подані скаржником до матеріалів скарги документи, слідчий суддя встановила таке.
3.6.1.Скаржник 03.06.2020 в телефонному режимі звернувся до НАБУ з усною заявою про вчинене кримінальне правопорушення, яка була зареєстрована № 9322. Проаналізувавши зміст заяви № 9322 від 03.06.2020, встановлено, що в ній по суті висловлюється незгода з рішеннями суддів Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, Апеляційного суду Київської області та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, прийнятих ними в ході розгляду судової справи № 357/9723/14-ц. 
3.6.2.Так, рішенням судді Білоцерківського міськрайонного суду від 21.10.2014 по вказаній справі позовні вимоги ОСОБА_5 та інш. про визнання права власності в порядку спадкування за законом задоволені, а в задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_6 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом відмолено. В подальшому, Апеляційний суд Київської області вказане рішення залишив без змін, з чим погодився і Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ.
3.6.3.Зі змісту заяви ОСОБА_3 слідує, що він розцінює як злочин судове рішення, яке було ухвалено суддею Білоцерківського міськрайонного суду міста Києва у межах поданої позовної заяви та на основі матеріалів справи, і яке не було скасоване судом апеляційної або касаційної інстанції. Фактично доводи скаржника про вчинення суддями у справі № 357/9723/14-ц можливих кримінальних правопорушень ґрунтуються на суб`єктивній оцінці та незадоволенні заявником ухваленими судовими рішеннями, якими було відмолено у задоволенні зустрічних позовних вимог його батька. 
3.6.4.Разом з тим, слідчий суддя звертає увагу на те, що згідно зі ст. 129 Конституції України суддя при здійсненні правосуддя, є незалежним та керується принципом верховенства права, а відповідно до ст. 126 Конституції України забороняється вплив на суддю у будь-який спосіб. 
3.6.5.Крім того, згідно з п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13.06.2007 «Про незалежність судової влади» судові рішення вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом. Процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом. При цьому, виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним порядком у справі не допускається.
3.6.6.За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що у заяві скаржника відсутні будь-які обставини, які б вказували або могли б свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, з чим закон пов`язує внесення відомостей до ЄРДР. 

4.Відповідно до ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Відсутність у скарзі відомостей, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, зумовлює відмову у її задоволенні.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 2, 26, 214, 303-304, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

1.У задоволені скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України відмовити.
2.Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає

Слідчий суддя                                                                          ОСОБА_1