РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2020 року
м. Рівне

Справа № 570/4339/17
Провадження № 22-ц/4815/460/20

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Гордійчук С.О.,
суддів: Боймиструк С.В., Шимківа С.С.

учасники справи: 

позивач: ОСОБА_1 
відповідач:Відділ культури і туризму Рівненської райдержадміністрації, Заборольська сільська рада Рівненського району Рівненської області

розглянув в порядку письмового провадження в м. Рівному апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 20 січня 2020 року, ухваленого в складі судді Кушнір Н.В., повний текст судового рішення виготовлено 25 січня 2020 року, у справі № 570/4339/17 

в с т а н о в и в: 
У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Відділу культури і туризму Рівненської райдержадміністрації, Заборольської сільської ради Рівненського району Рівненської області про стягнення заробітної плати за вимушений прогул, зобов`язання належно оформити і видати трудову книжку.
Покликаючись на порушення його трудових прав, позивач з врахуванням уточнених вимог, просив суд зобов`язати відповідача - відділ культури і туризму Рівненської РДА внести запис в трудову книжку про припинення з ним трудових відносин з датою припинення - днем фактичної видачі трудової книжки, стягнути з відповідача - Заборольської сільської ради Рівненського району Рівненської області на його користь заробітну плату за період з 08 листопада 2016 року по 31 липня 2017 року в сумі 31 257 грн. 74 коп., компенсацію втрати частини доходів в сумі 7 902 грн. 73 коп.; стягнути з відповідача - Заборольської сільської ради Рівненського району Рівненської області на його користь матеріальну допомогу на оздоровлення в сумі 2 512 грн. і компенсацію у зв`язку з невчасною виплатою 393 грн. 67 коп.; стягнути з відповідача - Заборольської сільської ради Рівненського району Рівненської області заробітну плату за затримку у видачі трудової книжки на його користь за період з 01 серпня 2017 року по 20 липня 2019 року включно 91 787 грн. 52 коп., починаючи з 21 липня 2019 року за кожен робочий день по 186 грн. 56 коп. по день фактичної видачі трудової книжки, а в разі невидачі - до дня ухвалення рішення судом; допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати за один місяць в сумі 3 731 грн. 20 коп.; стягнути з відповідачів судові витрати.
Рішенням Рівненського районного суду від 20 січня 2020 року позов ОСОБА_1 до Відділу культури і туризму Рівненської райдержадміністрації, Заборольської сільської ради Рівненського району Рівненської області про стягнення заробітної плати за вимушений прогул, зобов`язання належно оформити і видати трудову книжку задоволено частково. 
Зобов"язано відділ культури і туризму Рівненської районної державної адміністрації внести запис в трудову книжку ОСОБА_1 про припинення з ним трудових відносин, вказавши дату звільнення. 
У решті позовних вимог відмовлено.
В поданій апеляційній скарзі позивач покликається на незаконність та необгрунтованість рішення суду, в зв`язку з невідповідністю його висновків обставинам справи, просить скасувати оскаржуване рішення в частині відмови у задоволені позовних вимог, ухвалити в цій частині нове рішення про стягнення з відповідача на його користь заробітну плату за період з 08 листопада 2016 року по 31 липня 2017 року в сумі 31257,74 грн., компенсацію втрати частини доходів в сумі 7902,73 грн., а також матеріальну допомогу в сумі 2512 грн., компенсацію у зв`язку із невчасною виплатою 393,67 грн.
Вказує, що суд першої інстанції не аргументував відмову в задоволені вимоги про стягнення заробітної плати за період з 08 листопада 2016 року по 31 липня 2017 року і матеріальної допомоги на оздоровлення при наданні відпустки.
Покликається на те, що його відмова від отримання трудової книжки без запису про звільнення є правомірною.
       У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача вказує, що рішення суду законне та обґрунтоване. Просить залишити його без зміни, а скаргу без задоволення.
Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.
Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Зважаючи на те, що справа є малозначною та виникла з трудових правовідносин, її розгляд здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.
Згідно із ч. 1ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Апеляційна скарга задоволенню не підлягає , виходячи з наступного.
Судом встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах із відповідачем до 04 січня 2016 року. Наказом начальника відділу культури та туризму Рівненської райдержадміністрації №1-к припинено трудовий договір із ОСОБА_1 ж на підставі п.1 ст.36 КЗпП України за угодою сторін.
Рішенням Рівненського районного суду від 26 квітня 2016 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до відділу культури і туризму Рівненської РДА Рівненської області, Заборольської сільської ради, начальника відділу культури та туризму Рівненської РДА Рівненської області про визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу (Справа № 570/894/16-ц). 
Рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 03 червня 2016 року ОСОБА_1 був поновлений на посаді завідувача клубом села Забороль Рівненського району Рівненської області. 06 липня 2016 року відділом культури і туризму Рівненської районної державної адміністрації Рівненської області виданий наказ №62-к про поновлення позивача на роботі. Вказане рішення апеляційного суду скасоване ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01 березня 2017 року , справу повернуто на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 06 липня 2017 року рішення Рівненського районного суду від 26 квітня 2016 року залишено без зміни. 
Відповідач відділ культури та туризму Рівненської РДА, діючи на виконання зазначеного вище рішення суду першої інстанції, видав наказ №46-к від 31 липня 2017 року, яким скасував наказ від 06 липня 2016 року №62-к і визнав недійсним запис у трудовій книжці позивача №52.
Встановлено, що після набрання рішенням законної сили 06 липня 2017 року, ОСОБА_1 , 04 серпня 2017 року з`явився до відділу культури, однак відмовився від отримання трудової книжки покликаючись на неправильність внесених записів, про що був складений акт (а.с. 35).
Відповідно до частини першої статті 47 КЗпП України (в редакції що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.
Згідно з частиною першою та п`ятою статті 48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника; порядок ведення трудових книжок визначається Кабінетом Міністрів України.
Частиною четвертою статті 235 КЗпП України визначено, що у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.
Згідно з абзацом 1 статті 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерством юстиції України та Міністерством соціального захисту населення № 58 від 29 липня 1993 року (далі - Інструкція № 58) трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Відповідно до абзаців 5 та 6 статті 4.1 Інструкції № 58 власник або уповноважений ним орган зобов`язаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення. При затримці видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові сплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.
Отже, системний аналіз вказаних норм права свідчить, що обов`язок виплатити середній заробіток за весь час вимушеного прогулу у зв`язку  з затримкою видачі звільненому працівнику трудової книжки настає лише у випадку, коли така затримка сталася саме з вини власника або уповноваженого ним органу.
Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.  
Згідно ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
 Докази мають відповідати критеріям належності, допустимості, достовірності і бути достатніми для встановлення судом дійсних обставин справи та вирішення її у відповідності з вимогами закону.
 У справі, що переглядається, установлено, що роботодавцем після звільнення позивача та набранням рішення суду законної сили. вчинялися дії для надання йому можливості отримати трудову книжку.
Під час розгляду справи позивачем суду не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження того факту, що саме з вини відповідача йому не було видано трудової книжки, адже із власних пояснень, а також встановлених судом обставин вбачається, що саме він не проявляв ініціативи в отриманні трудової книжки із вчиненим у ній записом відповідно до рішення суду. Від отримання трудової книжки відмовився, що зафіксовано відповідним актом від 04 серпня 2017 року.(а.с.35)
Недоведеним позивачем є і той факт, що він внаслідок неотримання трудової книжки не міг працевлаштуватися на іншу роботу або звернутися для постановки на облік у центр зайнятості, як не доведено і сам факт вимушеного прогулу у зв`язку із затримкою видачі їй трудової книжки.  
Враховуючи наведене, суд першої інстанції, дійшов правильного висновку про доведеність роботодавцем обставин, що затримка у видачі трудової книжки ОСОБА_1 сталася не з вини роботодавця, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки.
Доводи апеляційної скарги позивача зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції та власного тлумачення характеру спірних правовідносин і встановлених судом обставин; ці доводи були предметом перевірки суду першої інстанції, який дав їм повну, всебічну та об`єктивну оцінку у своєму рішенні.      
Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Рішення суду першої інстанції ухвалене відповідно до норм матеріального права із додержанням норм процесуального права і підстав для його скасування у межах доводів апеляційної скарги немає.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, 

 п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 20 січня 2020 рокузалишити без зміни.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду лише у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.
Повний текст судового рішення складений 23 квітня 2020 року.

Головуючий :

Судді :