Ухвала
Іменем України 
15 червня 2020 року
м. Київ
справа № 748/2653/19
провадження № 51- 2747 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5  на ухвалу Чернігівського районного суду Чернігівської області від 13 грудня 2019 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 17 березня 2020 року,
встановив:
До Верховного Суду надійшла касаційна скарга захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Чернігівського районного суду Чернігівської області від 13 грудня 2019 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 17 березня 2020 року.
Як убачається з матеріалів провадження за скаргою, ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 13 грудня 2019 рокувідмовлено в задоволенні клопотання прокурора Чернігівської місцевої прокуратури про звільнення у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку ОСОБА_5 від відбування покарання, призначеного вироком Чернігівського районного суду від 05 травня 2005 року, та припинення його розшуку.
Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 17 березня 2020 рокуапеляційні скарги прокурора та захисника ОСОБА_6 в інтересах   ОСОБА_5 залишені без задоволення, а ухвала Чернігівського районного суду Чернігівської області від13 грудня 2019 року – без змін.
Перевіривши доводи касаційної скарги, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку. 
Відповідно до вимог ст. 424 КПК України у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в  апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Як убачається зі змісту оскаржуваних судових рішень, вони стосуються питань, пов`язаних з виконанням вироку, і постановлені відповідно до Розділу VIII «Виконання судових рішень» КПК України.
З огляду на положення п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є також забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках – на касаційне оскарження судового рішення.
Порядок розгляду питань, які вирішуються судом під час виконання вироків, регламентується відповідно до положень статей 537, 539 КПК України.
Разом із тим, за змістом ч. 6 ст. 539 КПК України право на оскарження рішень суду про вирішення питань, пов`язаних з виконанням вироків, обмежується можливістю їх перегляду в апеляційному порядку, в той час як касаційний порядок оскарження таких ухвал кримінальним процесуальним законом не передбачений.
На підставі системного тлумачення норм кримінального процесуального права обґрунтованим є висновок про те, що вирішення судом питань, зазначених у ст. 537 КПК України, у тому числі про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку (п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України), в порядку, передбаченому ст. 539 КПК України, належить до процесуальних дій, які безпосередньо не пов`язані із вчиненням особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, натомість стосуються виключно виконання вироку, ухваленого за результатами кримінального провадження, який набрав законної сили, а тому відповідні ухвали місцевого й апеляційного судів щодо вирішення питання про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, постановлені відповідно до умов та підстав, визначених статтею 80 Кримінального кодексу України, не перешкоджають кримінальному провадженню та не можуть бути оскаржені у касаційному порядку на підставі ч. 2 ст. 424 КПК України.
Крім того, такі ухвали не є ухвалами суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, про які зазначено у ч. 2 ст. 424 КПК України, оскільки вони не  охоплюються поняттям «судове провадження», визначення якого дано в п. 24 ч.  1 ст.  З цього Кодексу.
Отже, системний аналіз зазначених норм КПК України вказує на те, що ухвали апеляційного суду, якими переглянуто ухвали місцевих судів, постановлені відповідно до Розділу VIII Кодексу, касаційному оскарженню не підлягають.
Також зазначена позиція узгоджується з висновком Об`єднаної палати
Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду від 18 березня    2019 року (справа № 756/9514/15-к) про те, що за змістом п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ч. 2 ст. 424, ч. 6 ст. 539 КПК  України ухвали суду першої інстанції про вирішення питань, пов`язаних із виконанням вироку, після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції за результатами такого перегляду оскарженню у касаційному порядку не підлягають.
Згідно практики Європейського суду з прав людини процедури, які стосуються виконання вироків, що набрали законної сили, не підпадають під дію ст.6 Конвенції (право на справедливий суд) в її кримінальному аспекті розгляду, оскільки не мають відношення до «пред`явлення кримінального обвинувачення» (рішення по справі «Монкорне де Комон проти Франції»).
Така законодавча позиція узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема, цей Суд у своєму рішенні від 28 березня 2006 року у справі «Мельник проти України» зазначив, що спосіб, у який ст. 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також повинні бути взяті до уваги норми внутрішнього законодавства.
Таким чином, беручи до уваги те, що касаційну скаргу подано на судові рішення, які не підлягають оскарженню в касаційному порядку, колегія суддів вважає за  необхідне на підставі п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України відмовити у відкритті касаційного провадження.
Враховуючи наведене та керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5  на ухвалу Чернігівського районного суду Чернігівської області від 13 грудня 2019 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 17 березня 2020 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                     ОСОБА_2                            ОСОБА_3