ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 2-577/11  Номер провадження 22-ц/814/952/20	Головуючий у 1-й інстанції Путря О.Г.  Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2020 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
Головуючого судді: Абрамов П.С.,
Суддів: Бондаревської С.М., Пилипчук Л.І.,        
За участю секретаря судового засідання: Зеленської О.І., 
апелянта ОСОБА_1 ,
розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 18 лютого 2020 року в справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Флексіс» про заміну сторони виконавчого провадження правонаступником 
у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "БМ Банк" в особі відділення №21 АТ "БМ Банк" м. Полтава до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ВАТ "БМ Банк", третя особа на стороні позивача ОСОБА_1 , про зміну кредитного договору, договору іпотеки та договору поруки в частині надання кредиту в іноземній валюті та зобов`язання здійснити перерахунок валютного кредиту в гривневий з моменту підписання договорів з урахуванням проведених виплат,-

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Фінансова компанія «Флексіс» звернулося до суду з заявою, у якій порушувало питання про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником у справі № 2-577/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «МБ Банк»» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Підстави для цього заявник вмотивовував тим, що 09 листопада 2018 року АТ «МБ Банк», яке є правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ «БМ Банк» було перейменовано та АТ «БМ-2018».
19 листопада 2019 року між АТ «БМ-2018» та ТОВ «Фінансова компанія «Флексіс» укладений договір № 19/11/2019/6 про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитним договором № 21/58/260808 від 26.08.2008 року та договорами забезпечення, відповідно до якого АТ «БМ-2018» відступив на користь ТОВ «ФК «Флексіс» право вимоги за кредитним договором № 21/58/260808 та договором поруки № 21/58/260808 від 26.08.2008 року, укладеного з ОСОБА_1 .

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 18 лютого 2020 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Флексіс» про заміну сторони виконавчого провадження задоволено.
Замінено вибулого стягувача Публічне акціонерне товариство «БМ Банк» у виконавчому провадженні по виконанню рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 19 квітня 2011 року у справі № 2-577/2011 на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Флексіс», ідентифікаційний код 43000243.

З даною ухвалою не погодився боржник ОСОБА_1 та подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати.
Апелянт вважає, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, оскільки в матеріалах справи відсутні належним чином засвідчені копії документів, які засвідчують права нового кредитора у зобов`язанні.
Вказує на те, що договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань №19/11/2019/6 є прямим порушенням Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», який чинний до 21 жовтня 2020 року.
Також зазначає, що рішення Полтавського районного суду від 19 квітня 2011 року в справі №2-577 виконано частково. Єдиною достовірною сумою заборгованості вважає суму, встановлену цим рішення. Після винесення рішення про дострокове стягнення заборгованості у АТ «БМ-2018» були відсутні підстави для нарахування відсотків по кредитному договору №21/58/260808 від 26 серпня 2008 року, виходячи з положень ч. 2 ст. 1050 ЦК України.
З цих підстав апелянт звернувся до суду з позовом про визнання недійсним договору №19/11/2019/6 від 19 листопада 2019 року про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитним договором.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив, що відповідно до вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено , що рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 19 квітня 2011 року позовні вимоги ПАТ «БМ Банк» задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «МБ Банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 34265,49 доларів США, що за курсом НБУ становить 273068,54 грн., в тому числі: строкова сума заборгованості за кредитом 32534,25 доларів США, що становить 259271,94 грн.; прострочена заборгованість за кредитом 52,19 доларів США, що становить 415,91 грн.; строкова сума заборгованості за процентами 209,89 доларів США, що становить 1672,65 грн.; прострочена заборгованість за процентами 1436,53 доларів США, що становить 11437,65 грн.; пеня 32,63 доларів США, що становить 260,03 грн., судовий збір по 910 грн. та стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 8,50 грн. не сплаченого державного мита.
09 листопада 2018 року АТ «БМ Банк», яке є правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ «БМ Банк» було перейменовано на Акціонерне товариство «БМ-2018» ( а.с. 4-8 ).

Рішення суду було звернуто до виконання. Був виданий виконавчий лист № 2-577/11.
Постановою державного виконавця Полтавського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області від 26.09.2016 року було відкрито виконавче провадження (ВП № 51861451).

30.07.2019 року виконавчий лист було повернуто стягувачу з підстав передбачених п.2 ч.1 ст. 37 Закону України « про виконавче провадження», в зв`язку з відсутністю у боржника майна , на яке може бути накладено стягнення.

19.11.2019 року між АТ «БМ-2018» та ТОВ «Фінансова компанія «Флексіс» укладений договір № 19/11/2019/6 про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитним договором № 21/58/260808 від 26.08.2008 року та договорами забезпечення, відповідно до якого АТ «БМ-201 » відступив на користь ТОВ «ФК «Флексіс» право вимоги за кредитним договором № 21/58/260808 та договором поруки № 21/58/260808 від 26.08.2008 року, укладеного з ОСОБА_1 ( а.с. 9-17 ).

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження"(далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
За змістом ч. ч. 1, 2, ст. 8 Закону, сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом. У разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
Частиною 1 ст. 442 ЦПК України визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Встановивши факт укладення договору відступлення прави вимоги за кредитним договором між АТ «БМ-2018» та ТОВ «Фінансова компанія «Флексіс» від 19 листопада 2019 року за № 19/11/2019/6 місцевий суд дійшов вірного висновку, що предметом розгляду у справі за даною заявою є правонаступництво кредиторів та задовольнив заяву.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника та іпотекодавця, оскільки не впливає на характер, обсяг і порядок виконання ними своїх зобов`язань, не погіршує становище боржника та не зачіпає його інтересів, не змінює по суті зобов`язання, яке виникло за кредитним договором, якщо інше не передбачено договором.
Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо інше не суперечить договору та не заборонено законом. 
Відповідно д ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Суд першої інстанції дав належну оцінку вказаним обставинам справи. Підстав для переоцінки доказів у справі апеляційним судом не встановлено. 

Посилання апелянта на наявність порушеного за його зверненням судового провадження про визнання недійсним договору №19/11/2019/6 від 19 листопада 2019 року про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитним договором не вказує на неправомірність висновків місцевого суду, оскільки у даній справі не є предметом спору чинність цього договору.

Відповідно до вимог ст. 204  ЦК  України  презюмується  правомірність правочину. 

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування ухвали Полтавського районного суду Полтавської області від 18 лютого 2020 року про заміну сторони виконавчого провадження правонаступником.

Оскільки в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, судові витрати апелянта, пов`язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції компенсації не підлягають. 
Керуючись ст. ст. 374 ч. 1 п.1, ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

        Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 18 лютого 2020 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення ( у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи – з дня складення повного судового рішення), шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Повний текст постанови складений 26 березня 2020 року.

Головуючий суддя :                                        П.С. Абрамов

Судді:                                                         С.М. Бондаревська

Л.І. Пилипчук