ПОСТАНОВА
Іменем України

27 березня 2020 року

Київ
справа № 569/727/17
провадження № К/9901/17756/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Коваленко Н.В., суддів: Берназюка Я.О., Желєзного І.В., розглянувши у письмовому провадженні в касаційному порядку справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, третя особа - управління Державної пенітенціарної служби України у Рівненській області, про визнання протиправними дій та зобов`язання призначити пенсію за вислугу років, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: Мініча Б.С., Котік Т.С., Охрімчук І.Г. від 12 червня 2017 року,
          
УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, третя особа - управління Державної пенітенціарної служби України у Рівненській області, про визнання протиправними дій та зобов`язання призначити пенсію за вислугу років, в якому просив:
- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 12 січня 2017 року № 23/08 в призначенні йому пенсії за вислугу років; 
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити та вплачувати ОСОБА_1  пенсію за вислугу років з 1 січня 2017 року.

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

2. Постановою Рівненського міського суду від 23 лютого 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено.
Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в       Рівненській області від 12 січня 2017 року № 23/08 у призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років. 
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити ОСОБА_1 з 1 січня 2017 року пенсію за вислугу років. 

3. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що право на пенсію за вислугу років не ставиться в залежність від наявності виключно календарної вислуги. Норми Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» передбачають пільговий залік вислуги років саме для призначення пенсії.
На час звернення із заявою про призначення пенсії позивач мав більше ніж 23 років вислуги, необхідної для призначення пенсії на підставі статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

4. Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від                              12 червня 2017 року постанову Рівненського міського суду Рівненської області від            23 лютого 2017 року скасовано та ухвалено нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

5. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив з того, що законодавець розмежовує такі поняття як «вислуга років» та «календарна вислуга років». При цьому до вислуги років є можливим зарахування стажу роботи у пільговому обчисленні і цей стаж теж враховується при призначенні пенсії (як правило впливає на розмір пенсії). В той же час для отримання права на призначення пенсії обов`язковою умовою є наявність саме календарної вислуги років у мінімально визначеному законом розмірі. До цієї вислуги зарахування стажу роботи у пільговому обчисленні законом не передбачено.

Короткий зміст вимог касаційної скарги 

6. Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ОСОБА_1 звернувся із касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від                   12 червня 2017 року та залишити в силі постанову Рівненського міського суду від              23 лютого 2017 року. 

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

7. Судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно наказу Державної пенітенціарної служби України від 14 грудня 2016 року № 263/ОС-16 ОСОБА_1 звільнено зі служби у Державній кримінально-виконавчій службі України у зв`язку зі скороченням штатів з 31 грудня 2016 року. 
Вислуга років на день звільнення в календарному обчисленні становить 19 років 4 місяці 2 дні, у пільговому обчисленні - 24 роки 5 місяців 22 дні.
30 грудня 2016 року позивач через управління Державної пенітенціарної служби України в Рівненській області звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області із заявою про призначення пенсії, до якої додано подання управління Державної пенітенціарної служби України у Рівненській області про призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 .
Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області листом від                12 січня 2017 року № 23/08 повернуло управлінню Державної пенітенціарної служби України у Рівненській області подання без виконання з мотивів відсутності у            ОСОБА_1 права на призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», оскільки на момент звільнення вислуга років позивача у календарному обчисленні становить 19 років 4 місяці 2 дні.

8. Вважаючи такі рішення відповідачів неправомірним, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

9. Касаційна скарга обґрунтована тим, що частина 4 статті 23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України», як особлива форма соціального захисту, визначає, що особам рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби встановлюється пільговий залік вислуги років для призначення пенсії - один місяць служби за сорок днів. Зазначені вимоги Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» є нормами прямої дії.
Судом апеляційної інстанції не враховано, що згідно статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», пенсія за вислугу років призначається, зокрема, особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б» - «д» статті 1-2 цього Закону незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: з 1 жовтня 2016 року по          30 вересня 2017 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки і більше.
В силу положень статті 17-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Такий порядок визначений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей».
Відповідно до підпункту «г» пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від                   17 липня 1992 року № 393 до вислуги років для призначення пенсій зараховується на пільгових умовах, один місяць служби за сорок днів, зокрема, час проходження служби особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби.

10. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області подано заперечення на касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2017 року, в яких воно просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

11. Відзиву на касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2017 року управлінням Державної пенітенціарної служби України у Рівненській області не подано. 

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

12. Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». 

13. Пунктом «б» статті 1-2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачено, що право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.

14. Відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки.

15. Згідно із частиною 3 статті 23 Закону України «Про державну кримінально-виконавчу службу України» пенсійне забезпечення осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби здійснюється відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». При звільненні зі служби особи рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби користуються правовими і соціальними гарантіями відповідно до Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист».

16. Відповідно до частини 4 статті 23 Закону України «Про державну кримінально-виконавчу службу України» особам рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби встановлюється пільговий залік вислуги років для призначення пенсії - один місяць служби за сорок днів.

17. В свою чергу, статтею 17-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» визначено, що порядок обчислення вислуги років встановлюється Кабінетом Міністрів України.        
             
18. Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсії визначається постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей», яка в свою чергу визначає які саме види служби зараховуються до вислуги років, та які саме види служби і в яких коефіцієнтах зараховуються на пільгових умовах.

19. Відповідно до пункту «г» частини 3 постанови Кабінету Міністрів України від                    17 липня 1992 року № 393 до вислуги років для призначення пенсії особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, зараховується час проходження служби на пільгових умовах: один місяць служби за сорок днів.

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

20. Аналіз норм Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» дає підстави для висновку про те, що законодавець розмежовує такі поняття як «вислуга років» та «календарна вислуга років». При цьому, до вислуги років є можливим зарахування стажу роботи у пільговому обчисленні і цей стаж теж враховується при призначенні пенсії (як правило впливає на розмір пенсії). 
В то й же час для отримання права на призначення пенсії обов`язковою умовою є наявність саме календарної вислуги років у мінімально визначеному законом розмірі. До цієї вислуги зарахування стажу роботи у пільговому обчисленні законом не передбачено. 

21. Судом встановлено, що позивач не мав на момент звільнення необхідної календарної вислуги років, оскільки наявні 19 років 4 місяці 2 дні при необхідних               23 календарних років.

22. Одночасно стаття 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначає вичерпний перелік видів служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначенні пенсії. 

23. Суд звертає увагу на те, що жодної відсилочної норми вказана стаття не містить, а також не містить посилання на те, що види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії можуть бути встановлені підзаконними актами.

24. Крім того, в Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не вказано, що пенсію за вислугу років можна призначати особам при наявності вислуги, обчисленої на пільгових умовах.

25. Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» чітко передбачено, що пенсія за вислугу років призначається при наявності 23 календарних років (у разі звільнення зі служби: з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року), та міститься виключний перелік періодів служби, які враховуються в календарну вислугу років.

26. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від                     27 березня 2018 року у справі № 295/6301/17, від 10 липня 2019 року у справі                   № 1840/3347/18 та від 22 серпня 2019 року у справі №295/7220/16-а.

27. Доводи позивача про необхідність застосування до спірних правовідносин норм постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» від 17 липня 1992 року № 393, якою позивачу для призначення пенсії вислугу років має зараховуватися пільговий стаж - 24 роки 5 місяців 22 дні є безпідставними, оскільки згідно з частини 3 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

28. Відтак, приписи пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 суперечать приписам статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а тому застосуванню підлягає саме Закон, оскільки має вищу юридичну силу.

29. Таким чином, суд вважає, що право на пенсію за вислугу років визначається, виходячи з тривалості вислуги років саме у календарному обчисленні.

30. Враховуючи викладені вище обставини, суд дійшов висновку, що у позивача відсутнє право на призначення пенсії за вислугою років з урахуванням пільгової вислуги років, оскільки позивач не має встановленої пунктом  «а» частини 1 статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарної вислуги років.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

31. За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду  апеляційної інстанцій є законним і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в ньому  повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356    Кодексу адміністративного судочинства України, 

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2017 року - без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та  оскарженню не підлягає.  

Суддя-доповідач          Н.В.   Коваленко
судді                                                                                                                Я.О.   Берназюк  
                                                                                                                 І.В. Желєзний