ПОСТАНОВА
Іменем України

24 березня 2020 року 
Київ
справа №808/3705/16
адміністративне провадження №К/9901/22287/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Жука А.В.,
суддів: Мартинюк Н.М.,  Мельник-Томенко Ж.М., 
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу
за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Вознесенівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції про визнання рішення протиправним рішення та скасування постанови державного виконавця
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 28.02.2017 (головуючий суддя - Татаринов Д.В.) та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10.08.2017 (прийняту у складі колегії суддів: головуючий суддя - Ясенова Т.І., судді - Головко О.В., Суховаров А.В.)
ВСТАНОВИВ:
І. Історія справи
Короткий зміст позовних вимог
1. У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Вознесенівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця Вознесенівського ВДВС міста Запоріжжя Вороніна Р.Б. ВП №52412862 від 30.09.2016 про відкриття виконавчого провадження.
2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що державним виконавцем було допущено порушення строку відправлення постанови про відкриття виконавчого провадження, чим позбавлено позивача права добровільно виконати виконавчий документ. Також позивач зазначає, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив ще 02.06.2016, та оскільки виконавчий документ надійшов до державного виконавця лише 29.09.2016, постанова про відкриття виконавчого провадження винесена протиправно. 
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
3.   Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 28.02.2017, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10.08.2017, у задоволенні адміністративного позову відмовлено. 
4. Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суди попередніх інстанцій виходили з того, що заява про відкриття виконавчого провадження була направлена на адресу відповідача ще 16.03.2016, тобто в строк, встановлений п. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент прийняття спірної постанови). Суди дійшли висновку про те, що державним виконавцем прийнято спірну постанову про відкриття виконавчого провадження в порядок, спосіб та в межах наданих йому повноважень, та порушення відповідачем ст.ст. 17, 21, 22 Закону допущено не було.
5. Суд апеляційної інстанції також зазначив, що несвоєчасна реєстрація, тобто неналежна організація роботи органу державної виконавчої служби, з огляду на норми Закону України «Про виконавче провадження» та за умови своєчасного пред`явлення виконавчого документа до виконання стягувачем, не може бути законною підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження, оскільки підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження є саме пропуск стягувачем встановленого строку пред`явлення документів до виконання.
Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву на неї
6.   07.09.2017 ОСОБА_1 подано касаційну скаргу на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 28.02.2017 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10.08.2017.
7. У касаційній скарзі позивач вважає, що оскаржувані судові рішення прийняті з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить скасувати зазначені судові рішення та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.
8.   Касаційна скарга обґрунтована тим, що суди попередніх інстанцій дійшли необґрунтованого висновку про те, що виконавчий документ було пред`явлено до виконання в межах встановленого Законом України «Про виконавче провадження» строку, оскільки вказаний висновок ґрунтується на неналежних доказах. Так, копія витягу з реєстру поштових відправлень, який суди взяли до уваги, не є підтвердженням надсилання на адресу відповідача саме заяви про відкриття виконавчого провадження. Також позивач вказує, що твердження про невчасну реєстрацію заяви відповідачем не підтверджено допустимими доказами та ґрунтується лише на усних поясненнях самого державного виконавця, який самостійно не здійснював такої реєстрації, а повідомив про цю обставину зі слів невстановлених осіб.
9. Відзиву на касаційну скаргу не надходило, що у відповідності до ч. 4 ст. 338 КАС України не перешкоджає перегляду рішень судів першої та апеляційної інстанцій.
Рух адміністративної справи в суді касаційної інстанції
10.   Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 27.10.2017 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 . 
11. Відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 з Вищого адміністративного суду України до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду передано матеріали касаційної скарги К/9901/22287/18 за правилами пункту 4 частини першої Розділу VІІ «Перехідні положення» цього кодексу.
12. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.02.2018 для розгляду справи №808/3705/16 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Білоус О.В., судді - Бевзенко В.М., Желтобрюх І.Л.
13. Розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівником секретаріату Касаційного адміністративного суду №521/0/78-19 від 30.05.2019 призначено повторний автоматизований розподіл касаційної скарги у зв`язку зі зміною спеціалізації та введенням до іншої судової палати судді-доповідача Білоуса О.В.
14. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.06.2019 для розгляду справи №808/3705/16 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Жук А.В., судді - Мартинюк Н.М., Мельник-Томенко Ж.М.
15. Ухвалою Верховного Суду від 20.03.2020 адміністративну справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
ІІ. Встановлені судами фактичні обставини справи
16. Вознесенівським відділом державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції 30.09.2016 прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №52412862 з примусового виконання постанови Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області  №151 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17   000,00 грн.
17. Судом апеляційної інстанції встановлено, що постанова Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області №151 закінчила процедуру судового оскарження 02.03.2016, тож вона підлягає пред`явленню до виконавчої служби для примусового виконання протягом трьох місяців, тобто до 03.06.2016.
18. Також судами попередніх інстанцій встановлено, що заява про відкриття виконавчого провадження була надіслана стягувачем на адресу відповідача 16.03.2016, тобто в межах строку для пред`явлення виконавчого документу для виконання.  При цьому суди посилались на реєстр поштової кореспонденції стягувача - Державної архітектурно-будівельної інспекції, відповідно до якого 18.03.2016 на адресу Орджонікіздевського ВДВС Запорізького МУЮ було надіслано поштове відправлення.
ІІІ. Релевантні джерела права й акти їх застосування
(в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)
19. Конституція України
19.1. Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
20. Закон України «Про виконавче провадження»
20.1. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.
20.2. Частиною 1 статті 22 Закону встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 
1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 
2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.
20.3. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 25 Закону державний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред`явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.
IV. Позиція Верховного Суду
21. Згідно зі ст. 327 КАС України судом касаційної інстанції в адміністративних справах є Верховний Суд.
22. За приписами ч. 1 ст. 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
23. Оцінюючи обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.
24. Строк пред`явлення до виконання постанови Державної архітектурно-будівельної інспекції по справі про адміністративне правопорушення, згідно зі ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній до 05.10.2016) становить три місяці. Судом апеляційної інстанції вірно встановлено, що оскільки судове оскарження постанови Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області  №151 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17   000,00 грн закінчилося 02.03.2016, що підтверджується ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду по справі №335/9735/15-а, то вказана постанова мала були пред`явлена до виконання до 03.06.2016.
25. Судами попередніх інстанцій встановлено, що заява про відкриття виконавчого провадження була надіслана на адресу відповідача 16.03.2016. Зазначені обставини встановлені на підставі копії реєстру на кореспонденцію, здану на поштовому відділенні №95 міста Запоріжжя стягувача - Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області, від 18.03.2016 (а.с. 35), а також копії самої заяви, яка датована 16.03.2016 (а.с. 39). 
26. З вищевказаного реєстру вбачається, що 18.03.2016 на поштовому відділенні №95 міста Запоріжжя стягувачем була здана кореспонденція, зокрема, на адресу  відповідача - Орджонікідзевського ВДВС Запорізького МУЮ, а саме: 69006, м. Запоріжжя, пр. Металургів 6.
27. Верховний Суд зауважує, що з поданого відповідачем реєстру неможливо встановити, поштове відправлення якого змісту було здано на поштовому відділенні №95 міста Запоріжжя. Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що реєстр складений в односторонньому порядку стягувачем, без будь-яких відміток поштової установи. Дата складання заяви про відкриття виконавчого провадження також не може бути підтвердженням того, що саме в цю дату заява була відправлена.
28. За наведених обставин Верховний Суд вважає, що вказані докази не дозволяють дійти однозначного висновку про те, що заява про відкриття виконавчого провадження була надіслана стягувачем на адресу відповідача саме 16.03.2016.
29. Відтак, суди попередніх інстанцій встановили обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи, на підставі недопустимих доказів, що в силу ст. 353 КАС України є порушенням норм процесуального права. 
30. Частиною четвертою статті 11 КАС України (в редакції, що діяла до 15.12.2017) визначено, що суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи, а частиною п`ятою статті 71 КАС України передбачено, що суд може збирати докази з власної ініціативи. 
31. Верховний Суд звертає увагу на те, що встановити, коли саме заява була подана стягувачем, неможливо без доказів, які наявні у самого стягувача - зокрема, журналу вихідної кореспонденції, реєстру поштових відправлень з відміткою поштової установи про його прийняття тощо. Тобто, підтвердити чи спростувати факт відправлення заяви про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області №151 16.03.2016 або в іншу дату на підставі відповідних доказів у даній справі можливо лише витребувавши відповідні документи від стягувача або ж за участю самого стягувача - Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізької області.
32. Відповідно до ч. 2 ст. 53 КАС України (в редакції, чинній до 15.12.2017) якщо адміністративний суд при прийнятті позовної заяви, підготовці справи до судового розгляду або під час судового розгляду справи встановить, що судове рішення може вплинути на права і обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору. Вступ третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, не має наслідком розгляд адміністративної справи спочатку.
33. Колегія суддів Верховного Суду зазначає, що судами попередніх інстанцій не враховано того, що результат розгляду справи у випадку прийняття рішення на користь позивача міг вплинути на інтереси стягувача. Ні судом першої інстанції, ні судом апеляційної інстанції не витребувано відповідних документів та не залучено стягувача третьою особою, що також є порушенням норм процесуального права.
34. Верховний Суд наголошує, що для правильного вирішення даної справи має значення встановлення точної дати, коли заява про відкриття виконавчого провадження була надіслана Державною архітектурно-будівельною інспекцією у Запорізькій області на адресу відповідача. Однак, вказані обставини судами не були встановлені на підставі належних і допустимих доказів. Судами також не взято до уваги, що рішення у цій справі може вплинути на права та законні інтереси стягувача, адже у випадку задоволення позовних вимог про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №52412862 від 30.09.2016 стягнення на підставі постанови Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області, виданої 10.09.2015, було б незаконним. 
35. Відповідно до ч. 2 ст. 341 КАС України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. 
36. Відповідно до вимог частини другої статті 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої або апеляційної інстанції і направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливлює встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, зокрема якщо суд встановив обставини, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів.
37. Верховний Суд зазначає, що для ухвалення справедливого та об`єктивного рішення мають бути повністю встановлені та з`ясовані обставини справи, а також надана належна правова оцінка доказам, що мають істотне значення для вирішення спору.
38. Відповідно до ч. 1- 3 ст.  242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
39. Оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій вказаним вимогам не відповідають, оскільки судами не з`ясовано обставини справи, що мають значення для правильного її вирішення.
40. Згідно з ч. 4 статті 353 КАС України справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
41. З урахуванням викладеного, Верховний Суд дійшов висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій прийнято необґрунтовані рішення, ухвалені без дотримання норм процесуального права, у зв`язку з чим касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, а судові рішення першої та апеляційної інстанцій - скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.
42. Під час нового розгляду справи суду першої інстанції слід взяти до уваги викладене в цій постанові та вирішити питання про залучення Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області з метою встановлення дати пред`явлення стягувачем до виконання постанови Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області №151 від 10.09.2015 шляхом подання відповідної заяви про відкриття виконавчого провадження. Вказані обставини мають бути встановлені на підставі належних та допустимих доказів. 
43. Оскільки колегія суддів повертає справу на новий розгляд до суду першої інстанції, то відповідно до статті 139 КАС України судові витрати не підлягають новому розподілу.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
2. Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 28.02.2017 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10.08.2017 скасувати, а справу направити на новий розгляд до Запорізького окружного адміністративного суду.
3. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не оскаржується.

...........................

...........................

...........................

А.В. Жук
Н.М. Мартинюк 
 Ж.М. Мельник-Томенко ,
Судді Верховного Суду