КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

	

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2020 року                                                                                                        місто Київ
єдиний унікальний номер справи: 363/2359/19                                            
номер провадження: 22-ц/824/3029/2020                        
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: 
головуючого - Верланова С.М. (суддя - доповідач),
суддів: Мережко М.В, Савченка С.І.,
за участю секретаря - Орел П.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргоюпредставника  ОСОБА_1 - адвоката Стрикаля Олександра Васильовича на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 18 листопада 2019 року у складі судді Рудюка О.Д., у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії та бездіяльність державного виконавця Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київської області Картошкіної Марії Михайлівни, заінтересована особа: ОСОБА_1 ,
В С Т А Н О В И В:
У червні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київської області (далі - Вишгородський РВ ДВС ГТУЮ у Київської області) Картошкіної М.М., заінтересована особа: ОСОБА_1 .
Скарга мотивована тим, що на підставі рішення апеляційного суду Київської області від 19 листопада 2015 року ОСОБА_2 виділено у власність садовий будинок із будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , а також земельну ділянку площею 0,0615 га за тією ж адресою, а                      ОСОБА_1 виділено у власність земельну ділянку площею 0,128 га, яка розташована за адресою: Київська область, Бориспільський район, село Гора. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову суму як компенсацію у розмірі 337 486 грн 50 коп. 
Вказував, що з метою виконання зобов`язання про виплату грошової компенсації         він звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу                   Суляєвої А.Р. та перерахував їй для передачі ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 337 486 грн 50 коп., про що нотаріусом була видана квитанція № 34 від 31 березня 2016 року. Тому вважав, що рішення суду ним виконано. Зазначав, що приватний нотаріус повідомила ОСОБА_1 про необхідність отримання грошових коштів, однак остання їх не отримала. Натомість ОСОБА_1 отримала виконавчий лист № 363/157/15-ц від 09 листопада 2017 року та подала його до Вишгородського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області для виконання, на підставі якого державним виконавцем було відкрито виконавче провадження та накладено арешт на майно ОСОБА_2 . 
Зазначав, що 20 лютого 2019 року він подав державному виконавцю заяву про закриття виконавчого провадження та надав докази на підтвердження виконання рішення суду. У вказаній заяві він зазначив адресу місця свого проживання та просив проводити листування з ним за вказаною адресою. Однак він не отримував постанову про відкриття виконавчого провадження, в матеріалах виконавчого провадження відсутні докази направлення йому  державним виконавцем постанов про опис та арешт майна боржника, постанов про  призначення суб`єктів оціночної діяльності для участі у виконавчому провадженні та постанов про арешт коштів боржника, а тому вважав такі дії державного виконавця неправомірними. Зазначав, що станом на час подання до суду даної скарги старший державний виконавець Вишгородського РВ ДВС ГТУЮ Картошкіна М.М. його  заяву про закриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 363/157/15-ц від 09 листопада 2017 року не розглянула.
З урахуванням наведеного ОСОБА_2. просив:
визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Вишгородського РВ ДВС ГТУЮ Картошкіної М.М. щодо відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 363/157/15-ц, виданого 09 листопада 2017 року Вишгородським районним судом Київської області та не повідомлення про подальше проведення виконавчих дій;
зобов`язати старшого державного виконавця Вишгородського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області Картошкіну М.М. розглянути заяву ОСОБА_2 про закриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 363/157/15-ц від 09 листопада 2017 року;
зупинити вчинення виконавчих дій шляхом зупинення стягнення за виконавчим документом до закінчення розгляду в суді його скарги на дії державного виконавця;
заборонити будь-яким способом вчиняти дії, спрямовані на відчуження майна, яке належить ОСОБА_2 , зокрема, шляхом проведення електронних торгів;
 зупинити проведення електронних торгів ДП «Сетам» щодо реалізації майна, належного ОСОБА_2 , зокрема, садового будинку, загальною площею 125,9 кв.м та земельної ділянки площею 0,0615 га, кадастровий номер 322188240:20:288:0035, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .
Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 13 вересня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про зупинення виконавчих дій шляхом зупинення стягнення за виконавчим документом, заборони будь-яким способом вчиняти дії, спрямовані на відчуження майна, яке належить скаржнику, зокрема шляхом проведення електронних торгів - відмовлено (а.с.49-50).
Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 18 листопада 2019 року скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. 
Зобов`язано старшого державного виконавця Вишгородського РВ ДВС ГТУЮ Картошкіну М.М. розглянути заяву ОСОБА_2 про закриття виконавчого провадження за виконавчим листом за № 363/157/15-ц від 09 листопада 2017 року, виданого Вишгородським районним судом Київської області, у зв`язку з виконанням судового рішення.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції від 18 листопада 2019 року, представник  ОСОБА_1 - адвокат Стрикаль О.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити ОСОБА_2 у задоволенні скарги на дії та бездіяльність державного виконавця, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не дав оцінку тій обставині, що ОСОБА_2 у скарзі на дії та бездіяльність державного виконавця невірно вказано ім`я державного виконавця, дії якого він оскаржує, оскільки старший державний виконавець Вишгородського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області Картошкіна Марія Михайлівна не приймала постанов по виконавчому провадженню № 56912726, а тому не могла порушити права боржника. Вказує, що згідно матеріалів виконавчого провадження                  № 56912726 всі постанови прийняті старшим державним виконавцем Вишгородського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області Картошкіною Мариною Михайлівною.
Зазначає, що суд першої інстанції не дав належної оцінки доводами ОСОБА_1 про те, що законність дій державного виконавця у виконавчому провадженні № 56912726 підтверджується ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 09 липня 2019 року у справі № 363/157/15-ц, залишеної без змін постановою Київського апеляційного суду від 21 листопада 2019 року, якою відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_1 та Вишгородський РВ ДВС ГТУЮ у Київській області, про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню повністю у зв`язку з добровільним виконанням.
Вказує, що суд першої інстанції безпідставно поновив заявнику строк для подачі скарги, оскільки його було пропущено не з поважних причин. У скарзі на дії державного виконавця боржник ОСОБА_2 зазначає, що 20 лютого 2019 року ним подано заяву про закриття виконавчого провадження з урахуванням вищезазначених обставини та при цьому ним надані докази на підтвердження виконання судового рішення і безпідставність відкриття виконавчого провадження. У встановленому законом порядку заява ОСОБА_2   була зареєстрована і передана державному виконавцю. Тому вважає, що боржнику було відомо про існування даного виконавчого провадження набагато раніше. Також згідно матеріалів виконавчого провадження № 56912726 боржник ОСОБА_2 08 лютого 2019 року був у Вишгородському РВ ДВС ГТУЮ у Київській області та знав про номер виконавчого провадження. Цього ж дня він долучив до матеріалів виконавчого провадження  № 56912726 документи та просив зняти арешт з його карткового рахунку. За таких обставини боржник довідався про обставини, з якими він пов`язує порушення своїх прав, не 31 травня 2019 року, а 08 лютого 2019 року. Вказує, що доказів поважності пропуску строку скаржником не надано, тому цей строк поновленню судом не підлягає.
ОСОБА_2 та старший державний виконавець Вишгородського РВ ДВС ГТУЮ у Київської області Картошкіна М.М.не скористались своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної  скарги до апеляційного суду не направили. 
Згідно з ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.
Учасники справи у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується зворотними повідомленнями про вручення судових повісток (а.с.160-161). Причини неявки апеляційному суду не повідомили. 
Зважаючи на вимоги ч.2 ст.372 ЦПК України, якою передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, колегія суддів визнала неявку учасників справи такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи. 
Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.376 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Апеляційна скарга не містить доводів в частині відмови у задоволення вимог скарги ОСОБА_2 про визнання неправомірними дій старшого державного виконавця Вишгородського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області Картошкіної М.М. про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 363/157/15-ц від 09 листопада 2017 року та неповідомлення боржника про подальше проведення виконавчих дій, а тому відповідно до положень ч.1 ст.376 ЦПК України законність постановленої в цій частині ухвали суду першої інстанції колегією суддів не перевіряється.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.
Зобов`язуючи старшого державного виконавця Вишгородського РВ ДВС ГТУЮ Картошкіну М.М. розглянути заяву ОСОБА_2 про закриття виконавчого провадження за виконавчим листом за № 363/157/15-ц від 09 листопада 2017 року, виданого Вишгородським районним судом Київської області, у зв`язку з виконанням судового рішення, суд першої інстанції виходив із того, що із вказаною заявою про закриття виконавчого провадження ОСОБА_2 звернувся до Вишгородського РВ ДВС ГТУЮ ще 20 лютого 2019 року. Однак відповіді на заяву ОСОБА_2 на час розгляду судом скарги не отримав, що свідчить про неправомірну бездіяльність старшого державного виконавця.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону. 
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 27 липня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_2 та зустрічного позову ОСОБА_1 - відмовлено. 
Рішенням апеляційного суду Київської області рішення Вишгородського районного суду Київської області від 27 липня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_2 задоволено. 
У порядку розподілу спадкового майна виділено ОСОБА_2 у власність садовий будинок з відповідними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,0615 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною вартістю 1 348 878 грн 00 коп. Виділено ОСОБА_1 у власність земельну ділянку площею  0,128 га, яка розташована за адресою: Київська область, Бориспільський район, село Гора, вартістю 673 905 грн 00 коп. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 337 486 грн 50 коп. грошової компенсації. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування майном, що перебуває у спільній частковій власності відмовлено.
Встановлено, що на виконання рішення апеляційного суду Київської області від                       15 листопада 2015 року ОСОБА_2 звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Суляєвої А.Р. та перерахував їй для передачі ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 337 486 грн 50 коп., про що нотаріусом була видана квитанція                  № 34 від 31 березня 2016 року.
05 квітня 2016 року ОСОБА_2 направив до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ копію квитанції № 34 від 31 березня 2016 року про розміщення на депозит нотаріуса грошових коштів, які призначені для сплати грошової компенсації ОСОБА_1 на виконання рішення апеляційного суду Київської області від 15 листопада 2015 року.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 квітня 2016 року рішення апеляційного суду Київської області від 19 листопада 2015 року залишено без змін.
07 квітня 2016 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Суляєва А.Р. направила на адресу ОСОБА_1 повідомлення про те, що 30 березня 2016 року ОСОБА_2 було переведено на її депозитний рахунок грошову компенсацію у сумі 337 486 грн 50 коп. для виконання рішення апеляційного суду Київської області від                   15 листопада 2015 року. Також у повідомленні нотаріусом зазначено адресу та номер телефону для звернення й отриманням грошових коштів.
По справі встановлено, що 10 серпня 2016 року публічне акціонерне товариство «Фідобанк» повідомило ОСОБА_1 про те, що виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 19 липня 2016 року № 1265 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Фідобанк» та делегування повноважень ліквідатора банку». Оскільки боржники не є вкладниками по рахунку нотаріусу, то у Фонду немає зобов`язань щодо відшкодування цих сум боржникам. Проте ці кошти обліковувались на рахунку фізичної особи нотаріуса, тому він має право на відшкодування Фондом коштів в межах гарантованої суми, тобто 200 000 грн 00 коп. у відповідності до Закону.
У зв`язку з цим 10 квітня 2017 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Суляєва А.Р. направила на адресу ОСОБА_1 повідомлення про те, що вона не має змоги перерахувати грошові кошти у сумі 337 468 грн 50 коп. на рахунок ОСОБА_1 , оскільки на підставі рішення Національного банку України від 20 травня 2016 року № 8 «Про віднесення ПАТ «Фідобанк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення від 20 травня 2016 року № 783 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Фідобанк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».
Встановлено, що 03 серпня 2018 року державним виконавцем Вишгородського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області Картошкіною М.М. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 363/157/15-ц, виданого 09 листопада 2017 року Вишгородським районним судом Київської області.
Згідно зі ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно з п.3 ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.
Відповідно до положень ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що                      20 лютого 2019 року ОСОБА_2 звернувся до Вишгородського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області із заявою про закриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 363/157/15-ц від 09 листопада 2017 року у зв`язку з добровільними виконанням ним рішення апеляційного суду Київської області від 19 листопада 2015 року.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 відповіді на свою заяву від 20 лютого 2019 року на час розгляду скарги судом від державного виконавця не отримав.     
Також матеріали справи не містять даних про те, державний виконавець Вишгородського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області Картошкіна М.М. розглянула заяву  ОСОБА_2 від 20 лютого 2019 року про закриття виконавчого провадження з виконанню виконавчого листа № 363/157/15-ц від 09 листопада 2017 року.
За таких обставин апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для зобов`язання старшого державного виконавця Вишгородського РВ ДВС ГТУЮ Картошкіну М.М. розглянути заяву ОСОБА_2 про закриття виконавчого провадження.
Такими чином ухвала суду першої інстанції в частині зобов`язання старшого державного виконавця Вишгородського РВ ДВС ГТУЮ Картошкіної М.М. розглянути заяву ОСОБА_2 про закриття виконавчого провадження є законною та обґрунтованою, передбачених законом підстав для її скасування при апеляційному розгляді не встановлено. 
 Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що старший державний виконавець Вишгородського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області Картошкіна Марія Михайлівна не приймала постанов у виконавчому провадженні                                № 56912726, а тому не могла порушити права боржника, оскільки у виконавчому провадженні приймала постанови старший державний виконавець Вишгородського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області Картошкіна Марина Михайлівна, не можуть бути підставою для скасування ухвали суду першої інстанції з таких підстав.
По справі встановлено, що виконавчі дії у виконавчому провадженні № 56912726 здійснювала старший державний виконавець Вишгородського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області Картошкіна Марина Михайлівна, а не ОСОБА_3 , як помилково зазначено судом першої інстанції. 
Колегія суддів вважає, що вказані обставини свідчать про допущення судом першої інстанції описки, яка може бути виправлена у порядку, вставленому ст.269 ЦПК України. Разом з тим, вказана описка не впливає на законність ухвали суду першої інстанції, а тому не може бути підставою для її скасування.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції не дав належної оцінки доводами ОСОБА_1 про те, що законність дій державного виконавця у виконавчому провадженні № 56912726 підтверджується ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 09 липня 2019 року у справі № 363/157/15-ц, залишеної без змін постановою Київського апеляційного суду від 21 листопада 2019 року, якою відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_1 та Вишгородський РВ ДВС ГТУЮ у Київській області, про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню повністю у зв`язку з добровільним виконанням, є необгрунтованими з таких підстав.
З матеріалів справи вбачається, що у квітні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою, в якій просив визнати виконавчий лист №363/157/15-ц, виданий                                     09 листопада 2017 року Вишгородським районним судом Київської області, таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з добровільними виконанням ним рішення апеляційного суду Київської області від 19 листопада 2015 року.
Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 09 липня 2019 року, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного суду від 21 листопада 2019 року, у задоволенні заяви ОСОБА_2 відмовлено (а.с.74-77, 127-132 ). 
Зі змісту вказаних судових рішень вбачається, що правомірність дій чи бездіяльності старшого державного виконавця Вишгородського РВ ДВС ГТУЮ Картошкіної М.М. щодо розгляду заяви ОСОБА_2 від 20 лютого 2020 року про закриття виконавчого провадження за виконавчим листом  № 363/157/15-ц від 09 листопада 2017 року, не було предметом судового розгляду, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є необгрунтованими.
Також є необгрунтованими  доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції безпідставно поновив строк ОСОБА_2 для подачі скарги, виходячи з такого.   
Відповідно до п.9 ч.1 ст.2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.
У пункті а) ч.1 ст. 449 ЦПК України визначено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права чи свободи.
Згідно з п.3 ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.
Разом з тим, Законом України «Про виконавче провадження» та іншими нормативно-правовими актами не передбачено конкретних строків розгляду виконавцем заяв та клопотань учасників виконавчого провадження.
Колегія суддів вважає, що до спірних правовідносин не можуть бути застосовані положення Закону України «Про звернення громадян» в частині визначення строків розгляду виконавцем заяви ОСОБА_2 від 20 лютого 2019 року, оскільки за змістом                            ст.12 вказаного Закону, його дія не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян, встановлений Законом України «Про виконавче провадження».
Враховуючи те, що станом на час вирішення судом першої інстанції скарги ОСОБА_2 старшим державним виконавцем Вишгородського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області Картошкіною М.М. не розглянуто заяву  ОСОБА_2 від 20 лютого 2019 року про закриття виконавчого провадження, тому право ОСОБА_2 , як сторони виконавчого провадження, щодо розгляду його заяви державним виконавцем є порушеним, а відтак десятиденний строк для подачі скарги, передбачений п.а) ч.1 ст. 449 ЦПК України, не розпочався.
Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, судом додержано вимоги матеріального та процесуального права, а тому цю ухвалу відповідно до ст.375 ЦПК України необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.         
Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,   
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Стрикаля Олександра Васильовича залишити без задоволення.
Ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 18 листопада 2019 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
 
Головуючий

Судді: