П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  686/29803/19 
                                                            Головуючий суддя 1-ої інстанції-Стефанишин С.Л.                                                                                  Суддя-доповідач -  Шидловський В.Б.   
09 квітня 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Шидловського В.Б. 
суддів:  Матохнюка Д.Б.  Боровицького О. А. , 
          розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу інспектора роти №2 батальйону управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції рядовий поліції Рашова Валентина Юрійовича на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 березня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до УПП в Хмельницькій області в особі інспектора роти №2 батальйону управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції рядовий поліції Рашова Валентина Юрійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до УПП в Хмельницькій області в особі інспектора роти №2 батальйону управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції рядовий поліції Рашова Валентина Юрійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення.
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 березня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 до УПП в Хмельницькій області - задоволено.
Постанову серії ЕАК №1677834 від 28 жовтня 2019 року інспектора рядового поліції Рашова В.Ю. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн. - скасовано, справу закрито.
Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 березня 2020 року скасувати, прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, ненадання належної оцінки обставинам та зібраним по справі доказам, неповноту з`ясування обставин справи.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції не надано належної оцінки доказам, які підтверджують порушення позивачем вимог ПДР а саме фотознімок та відеозапис, що здійснено сертифікованим приладом "TruCam LTI ", якими зафіксовано факт перевищення швидкості транспортним засобом позивача.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу відповідача в якому вказав на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, а також на безпідставність доводів апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, постановою серії ЕАК № 1677834 від 28 жовтня 2019 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративного стягнення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у виді штрафу у розмірі 255 грн. за те, що 28.10.2019 року по вул.Західно - Окружна, 5/1 у м.Хмельницький позивач керувала транспортним засобом Тайота С-НR д.р.н. НОМЕР_1 з перевищенням швидкості 77 км/год., чим порушила вимоги п.12.4 ПДР України.
Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено факту вчинення позивачем вказаного порушення. Наявні в матеріалах справи фотознімок та відеозапис не дають можливості достовірно встановити місце фіксації швидкості транспортного засобу позивача, адже на них відображена фіксація швидкості руху автомобіля без співставлення з дорожніми знаками, іншими об`єктами, які б вказували на те, що транспортний засіб позивача на момент фіксації рухався з перевищенням швидкості.
Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує викладене нижче.
Відповідно до ст.23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.
До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Стаття 14 Закону України "Про дорожній рух" зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Згідно п.12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (ПДР), у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.
Частиною 1 статі 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками у вигляді накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.
Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).
Водночас, стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Судом встановлено, що в матеріалах справи наявні відеозапис та фотознімок, здійснений сертифікованим приладом TruCam LTІ 20/20, на якому зафіксовано, що автомобіль позивача рухався зі швидкістю 77 км/год.
Разом з цим, вказані фотознімок та відеозапис не дають можливості достовірно встановити місце фіксації швидкості транспортного засобу позивача, адже на них відображена фіксація швидкості руху автомобіля без співставлення з дорожніми знаками, іншими об`єктами, які б вказували на те, що транспортний засіб позивача на момент фіксації рухався у населеному пункті. 
Постанова про накладення адміністративного стягнення серії ЕАК №1677834 від 28 жовтня 2019 року та процесуальні документи у даній справі не містять інформації про місце несення служби інспектора рядового поліції Рашова В.Ю.  на час фіксації вказаного порушення, а наявний у матеріалах справи фотознімок не містить даних із глобальної системи позиціонування (GPS) щодо місця фіксації порушення.
Судова колегія не погоджується з доводами апелянта щодо того, що місце зафіксованого автомобіля під керуванням позивача та прилад "TruCam LTІ" співвідносяться з відомостями зазначеними у постанові серії ЕАК №1677834 та свідчить про узгодженість між собою обставин по справі, оскільки  постанова про накладення адміністративного стягнення по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує його фіксування, що є доказом вчинення правопорушення. При цьому, сама постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення правопорушення, оскільки викладення обставин правопорушення, без його фіксації або без належного підтвердження, не може бути належним доказом вчинення порушення.
Колегія суддів не приймає до уваги твердження апелянта щодо того, що матеріали справи містять відеозапис фіксації швидкості автомобіля під керуванням позивача та в подальшому запис спілкування по факту скоєного правопорушення та свідчити про доведеність правопорушення, оскільки на вказаному відеозаписі, відсутнє зображення та зафіксовано лише розмову двох невстановлених осіб.
Тому, колегія суддів вважає, що матеріали справи не містять, а відповідачем не надано достатніх доказів порушення позивачем вимог п.12.4 ПДР України. Тобто, в порушення вказаних норм КУпАП, відповідач при винесенні оскаржуваної постанови керувався виключно власними припущеннями щодо вчинення позивачем вказаного правопорушення, що є неприпустимим та свідчить про протиправність спірної постанови відповідача.
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку  про задоволення позовних вимог. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу інспектора роти №2 батальйону управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції рядовий поліції Рашова Валентина Юрійовича залишити без задоволення, а  рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 березня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.
          
Головуючий	 	 	Шидловський В.Б.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Матохнюк Д.Б.    Боровицький О. А.