Постанова
Іменем України
 
17 червня 2020 року
м. Київ
справа № 466/3846/17
провадження № 61- 10432св18
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
Сімоненко В. М. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Петрова Є. В., 
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідач - публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Львівгаз»,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Львівської області від 11 січня 2018 року у складі колегії суддів: Приколоти Т. І., Мікуш Ю. Р., Павлишина О. Ф.,
ВСТАНОВИВ: 
ІСТОРІЯ СПРАВИ:
Короткий зміст позовних вимог
У травні 2017 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» (далі - ПАТ «Львівгаз») про зобов`язання вчинити дії. 
Позов мотивовано тим, що вона є власником земельної ділянки, на якій знаходиться житловий будинок АДРЕСА_1 . 
02 червня 2014 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Львівгаз» укладено договір                     № 36.1.2.5186-0039 на приєднання до газових мереж (магістральних або газорозподільних мереж), згідно з умовами якого відповідач зобов`язаний забезпечити в установленому порядку в термін до 3-місяців приєднання житлового будинку за вказаною адресою, що є у її (позивача) власності, за умови своєчасної оплати за приєднання, установити в точці приєднання вузол обліку природного газу для проведення комерційних розрахунків, забезпечити його захистом від несприятливих погодних умов та несанкціонованого доступу. Вона виконала умови договору, здійснивши оплату за послуги, однак відповідач на її неодноразові звернення щодо виконання умов договору, будинок до газопостачання не приєднав. 
З урахуванням зазначеного просила суд зобов`язати відповідача приєднати об`єкт: житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (здійснити будівництво та введення в експлуатацію газових мереж зовнішнього газопостачання об`єкта ОСОБА_1 від місця забезпечення потужності до точки приєднання, установивши в точці приєднання вузол обліку природного газу для проведення комерційних розрахунків та забезпечити його захистом від несприятливих погодних умов та несанкціонованого доступу) у найкоротший термін.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 08 серпня 2017 року позов задоволено. 
Зобов`язано ПАТ «Львівгаз» приєднати житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_1 , а саме: здійснити будівництво та введення в експлуатацію газових мереж зовнішнього газопостачання об`єкта від місця забезпечення потужності до точки приєднання з установленням в точці приєднання вузла обліку природного газу для проведення комерційних розрахунків та забезпечення його захистом від несприятливих погодних умов і несанкціонованого доступу.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ПАТ «Львівгаз» не виконало умов договору від 02 червня 2014 року № 36.1.2.5186-0039 на приєднання до газових мереж (магістральних або газорозподільних мереж), у той час як ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання виконала в повному обсязі.
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
Постановою Апеляційного суду Львівської області від 11 січня 2018 року рішення Шевченківського районного суду м. Львова   від 08 серпня 2017   року скасовано та ухвалено нове рішення.
У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, апеляційний суд виходив із того, що  частина газопроводу, який забезпечує газопостачання на АДРЕСА_1 , не належить відповідачу на праві власності, не перебуває у його експлуатації на певній правовій підставі, не є у його господарському віданні. Власником цієї частини газопроводу є Малехівська сільська громадська організація «Енергія». Видані позивачеві технічні умови передбачають погодження проектної документації з службами, що експлуатують підземні інженерні мережі та філією Яворівського УЕГГ.
Апеляційний суд вважав, що необхідність отримання погодження власника газопроводу на приєднання третіх осіб визначена умовами укладеного договору між власником та ГП (ГТП). Газорозподільне підприємство має право надавати послуги з приєднання виключно до тих мереж, які знаходяться у його власності, господарському віданні, користуванні або експлуатації.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
26 січня 2018 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Апеляційного суду Львівської області                        від 11 січня 2018 року та залишити в силі рішення Шевченківського районного суду м. Львова   від 08 серпня 2017   року, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
Короткий зміст ухвал суду касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 29 березня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали з Шевченківського районного суду м. Львова. 
У квітні 2019 року матеріали справи № 466/3846/17-ц надійшли до Верховного Суду.
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Касаційна скарга обґрунтована тим, що суд апеляційної інстанції повно та всебічно не дослідив обставини, що мають значення для справи, а висновок суду про власником ділянки газопроводу є Малехівська громадська організація «Енергія», не відповідає дійсності.
Відмовляючи в задоволенні позову, апеляційний суд посилався на договір                        від 05 січня 2006 року № 1/06, відповідно до якого саме Малехівська громадська організація «Енергія» є власником системи газопостачання газопроводу. Разом із тим, суд прийняв вказаний доказ, незважаючи на те, що його не було подано відповідачем у суді першої інстанції, не було надано доказів неможливості його подання раніше з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Крім того, предметом зазначеного договору є інший об`єкт - газопровід, характеристики якого не є тотожними тому, що вказаний у робочому проекті ОСОБА_1 . Строк дії договору - 1 рік, що свідчить про втрату чинності на момент виникнення спірних правовідносин між ОСОБА_1 та ПАТ «Львівгаз».
Суд не дослідив належним чином докази у справі, зокрема, лист Малехівської сільської ради від 23 жовтня 2015 року № 672/02-14, відповідно до якого сільський голова Сеньковський В. В. заперечує балансову приналежність газової труби на АДРЕСА_1 .
Крім того, апеляційний суд застосував положення Кодексу газорозподільних мереж від 30 вересня 2015 року, який не підлягає застосуванню, оскільки не був чинним на момент виникнення спірних правовідносин  і укладання договору                        від 02 червня 2014 року.
Доводи інших учасників справи
У травні 2018 року ПАТ «Львівгаз» подало до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, у якому просить залишити без задоволення касаційну скаргу                    ОСОБА_1 , а  постанову Апеляційного суду Львівської області від 11 січня 2018 року залишити без змін. При цьому посилається на безпідставність і невмотивованість доводів скарги та законність оскаржуваної постанови, ухваленої з дотриманням норм матеріального і процесуального права.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину від 10 квітня 2007 року та державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯД № 432598 ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,10 га на АДРЕСА_1 , на якій знаходиться житловий будинок.
Відповідно до декларації про готовність об`єкта до експлуатації, яка зареєстрована Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області 12 листопада 2013 року № ЛВ 142133090062 житловий будинок АДРЕСА_1 , є закінчений будівництвом та готовий до експлуатації.
02 червня 2014 року між ПАТ «Львівгаз» та ОСОБА_1 укладено Договір № 36.1.2.5186-0039 на приєднання до газових мереж (магістральних або газорозпродільних мереж).
За цим договором до газових мереж ПАТ «Львівгаз», що перебувають у його власності, користуванні, господарському віданні чи екплуатації, приєднується житловий будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1 .
Відповідно до п.3.1.1. Договору ПАТ «Львівгаз» зобов`язане забезпечити в установленому порядку в термін до 3-х місяців приєднати житловий будинок ОСОБА_1 (будівництво та введення в експлуатацію газових мереж зовнішнього газопостачання об`єкта ОСОБА_1 від місця забезпечення потужності до точки приєднання) за умови своєчасної оплати за приєднання, визначеної розділом IV договору, установити в точці приєднання вузол обліку природного газу для проведення комерційних розрахунків та забезпечити його захистом від несприятливих погодних умов та несанкціонованого доступу. 
Згідно з пунктом 4.3 Договору ОСОБА_1 зобов`язувалася сплатити за приєднання плату у розмірі 6 210,00 гривень та ПДВ у сумі 1 242,00 грн. у термін 3 місяці з моменту укладення договору. 
Відповідно до копії квитанції № к25/2/53 від 02 червня 2014 року ОСОБА_1 оплатила 7 452,00 грн на рахунок ПАТ «Львівгаз» за послугу стандартного приєднання G4 у сільській місцевості.
 З метою приєднання до газових мереж, у порядку встановленому законодавством, ОСОБА_1 виготовлено усю необхідну документацію, в тому числі, робочий проект газифікації зі всіма погодженнями.
Мотивувальна частина.
Позиція Верховного Суду
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК Українипідставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних 
Перевіривши доводи касаційної скарги, вивчивши аргументи, Верховний суд у складі колегії суддів Третьої судової палати касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Відповідно до порядку приєднання об`єктів замовників (технічного доступу) до газорозподільних мереж визначається відповідно до розділу V Кодексу газорозподільних мереж, затвердженого постановою НКРЕ КП № 2494                           від 30 вересня 2015 року. 
Спірні правовідносини на час їх виникнення регулювалися постановою                          НКРЕ № 420 від 19 квітн6я 2012 року, яка визначала порядок доступу та приєднання до Єдиної газотранспортної системи України.
Відповідно до пункту 6.4.1 Порядку газорозподільне підприємство (ГП) протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня реєстрації відповідної заяви замовника про приєднання до газових мереж на підставі даних про об`єкт замовника та характеристики місця забезпечення потужності, замовленої до приєднання, надає замовнику проект договору па приєднання до газових мереж, до якого додає схему зовнішнього газопостачання стандартного приєднання та технічні умови на внутрішнє газопостачання об`єкта замовника.
Пунктом 6.4.3 Порядку передбачено, що ГП відповідно до договору на приєднання до газових мереж забезпечує в установленому порядку приєднання об`єкта замовника (будівництво та введення в експлуатацію газових мереж зовнішнього газопостачання об`єкта замовника від місця забезпечення потужності до точки приєднання, встановлює в точці приєднання вузол обліку природного газу для проведення комерційних розрахунків та забезпечує його захист від несприятливих погодних умов та несанкціонованого доступу. Строк виконання зазначених робіт після укладення договору не може перевищувати три місяці з дати оплати вартості послуг з приєднання за цим договором.
Главою 1 розділу V Кодексу визначено загальні умови приєднання (технічного доступу) до ГРМ, де власники об`єктів будівництва або існуючих об`єктів (земельних ділянок), які фізично не підключені до ГРМ, мають право на приєднання (технічний доступ) цих об`єктів до ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності або користуванні (у тому числі в експлуатації) оператора ГРМ, у порядку, визначеному цим розділом.
Відповідно до п. 2 глави 2 розділу V Кодексу якщо дані в опитувальному листі чи поданих документах потребують уточнення або подані не в повному обсязі, та/або в ситуації, коли найближче місце забезпечення потужності знаходиться на ділянці ГРМ, яка використовується оператором ГРМ за договором з її власником та потребує узгодження з ним нових приєднань, оператор ГРМ повинен протягом п`яти робочих днів з дня реєстрації заяви про приєднання направити замовнику письмовий запит щодо уточнення цих даних. При цьому встановлений цією главою термін видачі дозволу на приєднання, проекту договору на приєднання та технічних умов приєднання призупиняється на час уточнення даних.
За відсутності зауважень до поданих документів або після їх усунення оператор ГРМ протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви про приєднання (або дати усунення зауваження) на підставі даних опитувального листа, поданих документів та параметрів місця забезпечення потужності і точки приєднання визначає тип приєднання замовника та у цей самий строк надає йому дозвіл на приєднання, проект договору на приєднання, проект технічних умов приєднання та відповідні рахунки щодо їх оплати.
Отже, апеляційним судом вірно встановлено, що частина газопроводу, який забезпечує газопостачання по АДРЕСА_1 , не належить відповідачу на праві власності, не перебуває у його експлуатації на певній правовій підставі, не є у його господарському віданні. Власником цієї частини газопроводу є Малехівська сільська громадська організація «Енергія». Видані позивачеві технічні умови передбачають погодження проектної документації з службами, що експлуатують підземні інженерні мережі та філією Яворівського УЕГГ.
Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 71 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» власники складових Єдиної газотранспортної системи України (ЄГТСУ) зобов`язані забезпечити надійну та безпечну експлуатацію ЄГТСУ згідно з вимогами законодавства та правилами технічної експлуатації.
Відомості про те, що власник підземного газопроводу на АДРЕСА_1 не виконує зазначених вимог або передав належну йому складову ЄГТСУ у власність, господарське відання чи користування газотранспортному (ГТП) або газорозподільному підприємству (ГП) чи укладав з такими підприємствами договір про експлуатацію таких складових, - відсутні.
З урахуванням встановленого, положень зазначених вище нормативних актів, а також постанов НКРЕ від 7 березня 2013 року «Про затвердження Типового договору на господарське відання складовими Єдиної газотранспортної системи України (між власниками та газотранспортними або газорозподільними підприємствами)», № 227 «Про затвердження Типового договору на користування складовими Єдиної газотранспортної системи України (між власниками та газотранспортними або газорозподільними підприємствами)», № 228 «Про затвердження Типового договору на експлуатацію складових Єдиної газотранспортної системи України (між власниками та газотранспортними або газорозподільними підприємствами)», необхідність отримання погодження власника газопроводу на приєднання третіх осіб визначена умовами укладеного договору між власником та ГП (ГТП). Газорозподільне підприємство має право надавати послуги з приєднання виключно до тих мереж, які знаходяться у його власності, господарському віданні, користуванні або експлуатації.
Встановлено, що з власником зазначеної ділянки газопроводу - Малехівською сільською громадською організацією «Енергія» проектна документація, а також можливість приєднання не погоджена, що свідчить про невиконання замовником (позивачем) технічних умов для приєднання до газопостачання.
Отже, суд апеляційної інстанції, встановивши всі фактичні обставини справи, всебічно дослідили обставини справи, правильно визначили юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, порушень норм процесуального законодавства при розгляді справи не допустив, тому, прийшли до обґрунтованого висновку про відмову в позові. 
Інші посилання у касаційній скарзі як на підставу для скасування постанови апеляційного суду зводяться до незгоди заявника з висновками суду.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у                            справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18) викладено правовий висновок про те, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій.
Аргументи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині судового рішення, та зводяться до переоцінки доказів і незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки, що згідно з положеннями статті 400 ЦПК України знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.
Керуючись статтями 400, 401, 409, 410, 416, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої  судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Апеляційного суду Львівської області від 11 січня 2018 року  залишити без змін. 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                             В. М. Сімоненко
 
С. Ю. Мартєв
 
Є. В. Петров