Справа № 991/3274/20
Провадження1-кс/991/3375/20

У Х В А Л А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2020 року                                                                 м.Київ 

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Вищого антикорупційного суду скаргу адвоката ОСОБА_3 , поданої в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність посадових осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання відомостей про кримінальні правопорушення, 
установив:
До Вищого антикорупційного суду надійшла вказана скарга, в якій адвокат ОСОБА_3 просить визнати бездіяльність посадових осіб Національного антикорупційного бюро України, уповноважених на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань; зобов`язати посадових осіб Національного бюро внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_4 від 13.04.2020, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР.
Скарга обґрунтована тим, що 13.04.2020 ОСОБА_4 звернувся до Національного бюро із повідомленням про вчинення стосовно нього кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 та ч. 5 ст. 191 КК України.
Однак, всупереч ст. 214 КПК України, відомості за його заявою посадовими особами Національного бюро, уповноваженими на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення до ЄРДР не внесені.
Вказане, на думку адвоката ОСОБА_3 , свідчить про бездіяльність посадових осіб Національного бюро, що стало підставо звернення до слідчого судді з даною скаргою.
Представник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні скаргу підтримала, просила задовольнити.
Національне бюро явку представника у судове засідання не забезпечило, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлене належним чином.
Відсутність представника Національного бюро не є перешкодою для розгляду скарги (ч. 3 ст. 306 КПК України).
Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до пункту 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
За змістом ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України.
Відповідно до ст. 33-1 КПК України Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних злочинів, передбачених в примітці статті 45 Кримінального кодексу України, статтями 206-2, 209, 211, 366-1 Кримінального кодексу України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 Кримінального процесуального кодексу України. 
В примітці до ст. 45 КК України віднесено до корупційних злочинів кримінальні правопорушення, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також злочини, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 366-1, 368-369-2 цього Кодексу.
Слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої статті 33-1 КПК України (ч. 2 ст. 33-1 КПК України).
З системного аналізу наведених норм слідує, що слідчі судді Вищого антикорупційного суду уповноважені на розгляд скарг, поданих в порядку ст. 303 КПК України, виключно у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду. Вказаний висновок кореспондується з нормами частини 1 статті 306 КПК України.
У ході судового розгляду скарги встановлено, що 13.04.2020 ОСОБА_4 засобами поштового зв`язку звернувся до Національного бюро із повідомленням про вчинення стосовно нього кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 та ч. 5 ст. 191 КК України.
Кримінальне правопорушення, передбачене статтею 190 КК України не належить до корупційних злочинів, та інших злочинів, що відносяться до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду.
Враховуючи вищевикладене, до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду належать лише зазначене у повідомленні ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 191 КК України, тому слідчий суддя досліджує лише обставини щодо наявності підстав та дотримання порядку внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань виключно стосовно відомостей про злочин, передбачений цією статтею Кримінального кодексу України.
Звертаючись до Національного бюро із повідомленням про вчинення кримінального правопорушення від 13.04.2020 ОСОБА_4 зазначив, що ОСОБА_6 , який є депутатом Запорізької обласної ради від депутатської фракції «Наш край», членом постійної комісії з питань боротьби з корупцією та одночасно директором ТОВ «Ін-Тайм», перебуваючи в злочинній змові з ОСОБА_7 (кінцевий бенефіціарний власник ТОВ «Ін-Тайм») та ОСОБА_8 (кінцевим бенефіціарним власником (контролером) юридичної особи засновника – ТОВ «Глобал Сім»), а також іншими фізичними особами, під виглядом здійснення легальної господарської діяльності ТОВ «Ін-Тайм», здійснили незаконне заволодіння коштами та майном, яке було ввірене юридичними особами та громадянами на суму понад 200 000 000,00 грн. Так, у період з 02.12.2019 по 14.01.2020 через ТОВ «Ін-Тайм» ОСОБА_4 здійснено відправлення автошин накладеним платежем на загальну суму 369 237 грн, які були отримані та оплачені одержувачами, однак ОСОБА_4 ці кошти виплачені не були, а їх неправомірно присвоїли вищевказані особи.
Адвокат у судовому засіданні зазначила, що інформацією коли саме зареєстровано ТОВ «Ін-Тайм» і в який період ОСОБА_6 мав повноваження депутата місцевої ради, вона не володіє.
Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Відповідно до п. 2 Розділу ІІ Положення про порядок ведення ЄРДР, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 139 від 06.04.2016, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 с. 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; особа, яка подає заяву чи повідомляє про кримінальне правопорушення, під розпис попереджається про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення, крім випадків надходження заяви, повідомлення поштою або іншими засобами зв`язку.
Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДРпідлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до ЄРДР. 
Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.
Диспозиція частини 5 ст. 191 КК України передбачає кримінальну відповідальність за привласнення, розтрату або заволодіння чужим майном, яке було ввірене особі чи перебувало в її віданні, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, якщо вони вчинені в особливо великих розмірах або організованою групою.
До предметної підсудності Вищого антикорупційного суду віднесено кримінальні провадження, у тому числі, передбаченого статтею 191 КК України, якщо злочин вчинено службовою особою, зокрема, депутатом обласної ради (ч. 5 ст. 216 КПК України). 
Разом з тим, статтею 7 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», депутат місцевої ради, який перебуває на посаді керівника місцевого органу виконавчої влади чи на іншій посаді, на яку поширюються вимоги Конституції та законів України щодо обмеження сумісництва, не може поєднувати свою службову діяльність на цій посаді з посадою сільського, селищного, міського голови, секретаря сільської, селищної, міської ради, голови та заступника голови районної у місті, районної, обласної ради, а також з іншою роботою на постійній основі в радах, їх виконавчих органах та апараті. 
Депутат місцевої ради не може використовувати свій депутатський мандат в цілях, не пов`язаних з депутатською діяльністю.
Депутат місцевої ради не може мати іншого представницького мандата.
Оскільки інших обмежень зазначеною статтею не встановлено, то депутат місцевої ради може бути керівником відповідних товариств.
Зі змісту скарги та повідомлення про кримінальне правопорушення від 13.04.2020 вбачається, що в ОСОБА_4 виникли правовідносини з надання послуг ТОВ «Ін-Тайм», як юридичною особою, керівником якої є депутат Запорізької обласної ради. Разом з тим, в поданій ОСОБА_4 заяві від 13.04.2020 не наведено об`єктивних даних, які б вказували, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 191 КК України вчинено ОСОБА_6 саме, як депутатом обласної ради чи службовою особою органу місцевого самоврядування, шляхом зловживання своїм службовим становищем.
За вимогами п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається особі, яка її подала, якщо скарга не підлягає розгляду в цьому суді.
Отже, рішення про повернення скарги може бути ухвалено на стадії вирішення питання про відкриття провадження.
Разом із тим, якщо після відкриття кримінального провадження буде встановлено, що воно відкрите за скаргою, яка не підлягає розгляду в цьому суді, слідчий суддя має постановити ухвалу про закриття кримінального провадження.
З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених службових осіб Національного антикорупційного бюро України не відповідає процесуальним вимогам щодо предметної підсудності Вищого антикорупційного суду, визначеної у ч. 1 ст. 33-1 КПК України, тому провадження у справі підлягає закриттю.
Керуючись ст. 2, 7, 9, 214, 303 – 307, 372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Провадження у справі за скаргою адвоката ОСОБА_3 , поданої в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність посадових осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання відомостей про кримінальні правопорушення - закрити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя                                                                 ОСОБА_1