ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/494/20  Номер провадження 22-ц/814/1330/20	Головуючий у 1-й інстанції Гальонкіна Ю.С.  Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2020 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий суддя Пилипчук Л.І.,
судді Абрамов П.С., Бондаревська С.М., 
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 
на рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 27 лютого 2020 року, постановлене суддею Гальонкіною Ю.С., 
у справі за позовом  ОСОБА_1 до приватного підприємства «Полтава Будкомплекс», третя особа: Секретаріат Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:
22.01.2020 ОСОБА_1 звернулася в суд із указаним позовом, у якому просить визнати протиправною бездіяльність приватного підприємства «Полтава Будкомплекс» щодо нерозгляду та ненадання відповіді на її звернення стосовно працевлаштування, зобов`язавши підприємство надати відповідь на таке звернення. 
       В обґрунтування підстав позову зазначає, що 02.09.2019 звернулася до ПП «Полтава Будкомплекс» у порядку, передбаченому Законом України «Про звернення громадян», із письмовим зверненням у якому просила повідомити можливість її працевлаштування на підприємстві, додавши до нього своє резюме. 
       Не отримавши відповіді на звернення, 11.10.2019 вона звернулася до Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини з проханням захистити порушене право та провести перевірку дотримання ПП «Полтава Будкомплекс» вимог законодавства у сфері звернень громадян та, у разі виявлення порушень, притягнути винних посадових осіб до адміністративної відповідальності. 
       У ході перевірки регіональним представником Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини встановлено, що ПП «Полтава Будкомплекс» звернень Галич-Брюховецької О.Л. не отримувало. Позивач доводить, що звернення із доданим до нього резюме надсилалося нею на адресу підприємства рекомендованим листом із повідомленням та просить захистити порушене право в судовому порядку.
       Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 27.02.2020 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено за недоведеністю. 
Із рішенням не погодилася позивач та подала апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи та неповне з`ясування обставин, просить рішення суду першої інстанції скасувати й ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.
Вважає, що районний суд при прийнятті рішення не врахував наявну в матеріалах справи копію фіскального чеку із Укрпошта, якою підтверджено факт спрямування звернення на юридичну адресу ПП «Полтава Будкомплекс» встановлену згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань.
Заперечує висновки суду першої інстанції, що неотримання відповідачем звернення є належною підставою для відмови у задоволенні позову. Припускає, що відповідач свідомо не отримав, не зареєстрував та не надав відповіді на її звернення щодо працевлаштування, чим допустив бездіяльність. 
15.05.2020 відповідачем, в особі директора підприємства, подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Наполягає, що звернення позивача від 02.09.2019 щодо її працевлаштування не надходило за місцезнаходженням підприємства, яким, згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань є: АДРЕСА_1 .
20.05.2020 на електронну пошту апеляційного суду надійшло клопотання позивача про приєднання до матеріалів справи письмових доказів, а саме – листа АТ «Укрпошта» від 27.12.2019 №33-Г-18490, Г-19907. В обґрунтування заявленого клопотання позивач вказує, що на початку січня 2020 року нею отримано від АТ «Укрпошта» відомості, що її лист отриманий відповідачем 05.09.2019. На момент подачі позову такий лист не був нею отриманий, а відтак, поданий до суду першої інстанції разом із позовною заявою. 
27.05.2020 регіональним представником Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини в Полтавській області подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Посилаючись на межі повноважень та спосіб, у який має діяти Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, зазначає, що листом від 31.10.2019 №17/10-13/17-Г114-271вих-19 Галич-Брюховецькій ОСОБА_2 .Л. надана письмова відповідь, що відповідає вимогам ч.3 ст.17 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини». 
По суті звернення позивача щодо її працевлаштування зазначає, що відповідно до ст.12 Закону України «Про звернення громадян» дія указаного Закону не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян, встановлений, серед іншого, трудовим законодавством. Відповідно, пересилання такого звернення або незгода із наданою відповіддю за результатами його розгляду не може вважатися порушенням законодавства про звернення громадян. Тоді як правом складати протоколи про адміністративні правопорушення за ст.212-3 КУпАП (порушення права на інформацію та права на звернення) наділені виключно уповноважені особи Секретаріату або представники Уповноваженого. 
27.05.2020 третя особа – Уповноважений Верховної ради України з прав людини надіслав звернулася до суду із клопотанням про розгляд справи за відсутності її представника.
Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження (ч.1ст.368 ЦПК України) без повідомлення учасників справи (ч.1ст.369 ЦПК України).
Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення. При цьому враховує наступне.
Судом першої інстанції установлено, що ОСОБА_1 звернулася до керівника кадрового відділу ПП «Полтава Будкомплекс» (адреса: вул.М.Бірюзова,27, м.Полтава, 36007), зі зверненням від 02.09.2019 вих. №Г-Б-14699/09/2019. У прохальній частині звернення остання, керуючись положеннями ст.ст.1, 5, 14, 15, 20 Закону України «Про звернення громадян» та ст.40 Конституції України, просить повідомити її письмово «чи готові її працевлаштувати та на яких умовах; повідомити своє бачення її працевлаштування, можливо зійдемося на взаємовигідному для нас обох компромісі. В разі погодження чи відмови, - обґрунтувати своє відповідь належним чином. Відповідь надсилати обов`язково відповідно до вимог чинного законодавства України (Закону України «Про звернення громадян»./а.с.4,5/
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, районний суд виходив із того, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що звернення від 02.09.2019 стосовно її працевлаштування надсилалося на адресу підприємства та фактично ним отримано. 
Апеляційний суд погоджується із висновками районного суду. Доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, зводяться до незгоди із рішенням суду та переоцінки доказів.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст.77 ЦПК України, належними доказами є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 69 ЦПК). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст.80 ЦПК України).
Згідно ч.3 ст.367 ЦПК України, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не належали від нього. 
Враховуючи наведені норми процесуального права та доводи позивача, якими вона обґрунтовує підстави несвоєчасного подання доказів у клопотанні від 20.05.2020, колегія суддів не приймає до уваги лист АТ «Укрпошта» №33-Г-18490, Г-19907 від 27.12.2019. По-перше, матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували, що лист Укрпошти датований груднем 2019 року, фактично отриманий позивачем у лютому 2020 року. По-друге, обставини, встановлені в такому листі свідчать про неможливість підтвердити факт вручення адресату рекомендованого листа від 02.09.2019 за №3854110224095, а тому на правомірність висновків суду першої інстанції не впливають. 
Також апеляційним судом враховано, що звернення  ОСОБА_1 щодо її працевлаштування від 02.09.2019 адресовано керівнику кадрового відділу ПП «Полтава Будкомплекс» та спрямовано за адресою АДРЕСА_2 .Полтава, вул.М.Бірюзова,27./а.с.4/ 
Разом із цим, юридична адреса приватного підприємства «Полтава Будкомплекс» (код ЄДРПОУ 40154823), згідно відкритих даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань: м.Полтава, вул.Алмазна,12 кв.16. Відомості щодо зміни місцязнаходження такої юридичної особи в Єдиному державному реєстрі – відсутні, а тому фіскальний чек, на який позивач посилається, як на доказ спрямування звернення відповідачу, є неспроможними. Інших доказів, які підтверджують звернення позивача із зверненням до ПП «Полтава Будкомплекс» за місцем знаходження юридичної особи, матеріали справи не містять.
З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги про свідому бездіяльність відповідача, що полягала у не бажанні отримати та зареєструвати звернення позивача від 02.09.2019, за відсутності факту звернення, – є припущеннями останньої, тоді як вимога позивача розглянути звернення щодо її працевлаштування на підприємстві у відповідності до положень Закону України «Про звернення громадян» суперечить ст.12 цього Закону. 
За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції постановлено із дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволенні, а рішення суду має бути залишено без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 27 лютого 2020 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 10.06.2020.

Головуючий суддя                                                                 Л.І. Пилипчук

Судді                                                                                 П.С. Абрамов

С.М. Бондаревська