Справа № 463/680/20                                 Головуючий у 1 інстанції - Нор Н.В. 
Провадження № 33/811/466/20                 Доповідач - Калиняк О. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2020 року                 м. Львів

Львівський апеляційний суд в складі:
судді - Калиняк О.М.
з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 
захисника - Чеботаря Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 12 лютого 2020 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді  Личаківського районного суду м. Львова від 12 лютого 2020 року 

                                                                ОСОБА_1 ,
                                                                ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
                                                               проживає за адресою: 
                                                                
АДРЕСА_1 ,
                               
визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення - штраф у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 420 грн. 40 коп. судового збору. 
ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 19 січня 2020 року о 01 год. 25 хв. на вул. Тракт Глинянський, 63 у м. Львові керував транспортним засобом марки «Фольксваген» номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (порушення координації рухів, зіниці, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя), однак від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк апеляційного оскарження, постанову судді скасувати та прийняти нову, якою закрити провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення. Покликається на те, що повний текст постанови йому вручено 19.02.2020, а судових повісток про виклик до суду не отримував та лише 14.02.2020 у відділенні поштового зв`язку ним було отримано поштову кореспонденцію, адресовану судом з судовою повісткою про виклик до суду на 04.02.2020. В обґрунтування апеляційних вимог покликається на такі доводи: постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. При прийнятті рішення судом не взято до уваги те, що поліцейський не є фахівцем у галузі медицини та не може встановити діагноз. Він є учасником АТО, отримав під час бойових дій контузію, постійно проходить лікування та реабілітацію від даного поранення, наслідком чого є тремтіння рук, блідість обличчя та інші фактори, які відобразились на його здоров`ї. У поясненнях свідків є розбіжності, а саме: у протоколі зазначено, що він притягується до відповідальності за відмову від проходження відповідно до встановлено порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, а в поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зазначено про те, що ОСОБА_1 відмовляється від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Суддею не викликано в судове засідання свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 для з`ясування причин та підстав зазначених розбіжностей, чим порушено вимоги ст.ст. 245, 252 КУпАП. Відеозапис, на який посилається у постанові суддя, не може вважатися належним доказом винуватості в зв`язку з тим, що всупереч ст. 283 КУпАП протокол від 19.01.2020 не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис. У справі відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б підтверджували наявність в його діях адміністративного правопорушення. Поліцейським не дотримано вимоги ч.2, ч.3, ч.5 ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливам лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103. 
У судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Чеботар Є.О. апеляційну скаргу підтримали, покликаючись на викладені в ній мотиви.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , захисника Чеботара Є.О., перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що строк апеляційного оскарження слід поновити, а апеляційну скаргу залишити без задоволення з таких підстав.
Матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.
Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:
протоколом про адміністративне правопорушення від 19 січня 2020 року серії ДПР18 №082404 (а.с.1);
відеозаписом події 19 січня 2020 року, з якого вбачається, що поліцейськими в присутності свідків було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, проте останній відмовився (а.с.2);
письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 19.01.2020 про те, що 19 січня 2020 року о 01.40 год. у м. Львові на вул. Тракт Глинянський, 63 вони були запрошені співробітниками патрульної поліції в якості свідків при складенні адміністративного протоколу за ст. 130 КУпАП щодо водія ОСОБА_1 . В їхній присутності вказаний водій відмовився від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку в лікаря-нарколога та за допомогою приладу «Драгер» для визначення стану сп`яніння,що засвідчують своїми підписами у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №082404 (а.с.3, 4).
При розглядісправи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.
Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.
Відповідно до п.2, п.4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є:наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;почервоніння обличчя або неприродна блідість.
При цьому відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння.
Відповідно до ч.4 ст. 266 КУпАП огляд на стан наркотичного сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.
Отже поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані наркотичного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, з долученого до матеріалів справи відеозапису події від 19 січня 2020 року, поліцейським було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі у зв`язку з наявністю підстав вважати, що водій перебуває у стані наркотичного сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Однак ОСОБА_1 в присутності свідків відмовився проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі. Поліцейський попередив ОСОБА_1 , що у випадку відмови від проходження огляду буде складено протокол за ст. 130 КУпАП (а.с.2).
Наведеними вище доказами підтверджується, що ОСОБА_1 в присутності двох свідків відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, що і стало підставою для складання поліцейським протоколу про адміністративне правопорушення та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Доводи апелянта про те, що у поясненнях свідків є розбіжності, не ґрунтуються на матеріалах справи.
В протоколі про адміністративне правопорушення від 19 січня 2020 року серії ДПР18 №082404 вказано, що водій від проходження медичногоогляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився. У письмових поясненнях свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 19.01.2020 зазначено, що водій відмовився від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку в лікаря-нарколога. 
Отже, як у протоколі про адміністративне правопорушення, так і в письмових поясненнях свідків зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного (а не алкогольного, як вказує апелянт) сп`яніння у встановленому законом порядку.
Покликання в апеляційній скарзі на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення всупереч ст. 283 КУпАП немає покликання на відеозапис події 19.01.2020 й відповідно він є неналежним доказом у справі, не ґрунтуються на нормах закону.
Положення ст. 283 КУпАП стосуються вимог до змісту постанови по справі про адміністративне правопорушення, яка приймається органом (посадовою особою) за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, і не стосуються змісту протоколу про адміністративне правопорушення, вимоги до якого визначені ст. 256 КУпАП. 
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, і показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію відеозапису. 
Наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, є належним та допустимим доказом. 
Поліцейськими під час складення протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 дотримано вимоги ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103.
Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.
Зібрані у справідокази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч.1 ст. 130 КУпАП і є безальтернативним.
Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.
Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :
                                                   
Поновити  ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження.
Постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 12 лютого 2020 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.
Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

                       Суддя                                          О.М. Калиняк