ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2020 року 
м. Київ

Справа №  908/1333/19 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Васьковського О.В. - головуючого, Банаська О.О., Погребняка В.Я., 
за участі помічника судді Гріщенко О.В. (за дорученням судді)
розглянув касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Укргазбанк" 
на рішення господарського суду Запорізької області (головуючий - К.В.  Проскуряков, судді: Н.Г. Зінченко, О.Г. Смірнов) від 16.10.2019
та постанову Центрального апеляційного господарського суду (головуючий - І.М.  Кощеєв, судді: Е.В. Орєшкіна, Л.П. Широбокова) від 11.02.2020 
за позовом Публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Укргазбанк" 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест Машинері" 
за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Тіра Трейд"
про стягнення 5 105 900 грн. 00 коп.
Учасники справи:
представник позивача - Джаловян І.А., адвокат,
представник відповідача - не з`явився,
представник третьої особи - не з`явився.

1.          Короткий зміст позовних вимог
1.1          27.05.2019 Публічне акціонерне товариство "Акціонерний банк "Укргазбанк" (далі - Позивач) подало позовну заяву про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест Машинері" (далі - Відповідач) збитків в сумі 5 105 900 грн. 00 коп. 
1.2          Позовна заява мотивована завданням Відповідачем винними протиправними діями збитків Позивачу на спірну суму через фактичну втрату Відповідачем та невжиття ним адекватних заходів щодо збереження переданого ним Позивачу в заставу майна (автотранспортних засобів) за укладеним між сторонами 13.03.2014 договором застави №  8/14-VIP/3-К в забезпечення виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Тіра Трейд" (далі - Третя особа) зобов`язань перед Позивачем за укладеним ними 13.03.2014 кредитним договором №  3-К/14-VIP, що призвело до неможливості Позивача у межах виконавчого провадження з виконання рішення щодо звернення стягнення на предмет застави звернути стягнення на передане в заставу майно та погасити тим самим заборгованість Третьої особи за кредитним договором. Позивач також додав, що через рішення засновників Відповідача про його припинення як юридичної особи та через ігнорування ліквідаційною комісією Відповідача заяви Позивача про визнання грошових вимог до Відповідача суд рішенням задовольнив вимоги Позивача про визнання його заставним кредитором Відповідача із сумою забезпечених вимог в 354 958 811 грн. 00 коп. та про зобов`язання ліквідаційної комісії Відповідача включити вимоги Позивача на вказану суму до проміжного ліквідаційного балансу, як вимоги, що забезпечені заставою майна Відповідача.

2.          Короткий зміст рішень судів першої і апеляційної інстанцій
2.1          16.10.2019 Господарський суд Запорізької області постановив рішення (залишене без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 11.02.2020) про відмову в задоволенні позову.
2.2          Рішення судів мотивовані відсутністю підстав для стягнення з Відповідача на користь Позивача спірної суми збитків за порушення Відповідачем умов укладеного між ними договору застави у вигляді втрати переданого Відповідачем в заставу майна (транспортних засобів) в забезпечення виконання Третьою особою кредитних зобов`язань перед Позивачем за укладеним між ними кредитним договором, оскільки не доведена вина Відповідача у втраті переданого в заставу майна, на яке був накладений арешт (транспортних засобів). Суди врахували, що підстави для повернення Позивачу без виконання виконавчих документів (через невиявлення протягом року майна з дня оголошення в розшук) не позбавляє Позивача повторно до 21.12.2020 звернутись до виконавчого органу з наказом про його примусове виконання.

3.          Встановлені судами обставини
3.1          13.03.2014 між Позивачем (Банк) та Третьою особою (Позичальник) укладено кредитним договір №  3-К/14-VIP (далі - Кредитний договір), відповідно до умов якого Банк відкриває Позичальникові невідновлювальну кредитну лінію з загальним лімітом в сумі 10 000 000 грн. 00 коп., а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитним коштами в межах строку кредитування, встановлено в п. 1.3 цього договору в розмірі 21 % річних (п. 1.1). Кредитна лінія відкривається з 13.03.2014 по 11.09.2014 (пункт 1.3.1 Кредитного договору ).
20.03.2014  та 16.04.2013 укладені договори про внесення змін та доповнень № 1 та № 3. 
3.2          В забезпечення виконання зобов`язань Третьої особи за кредитним договором, а також договорів про внесення змін до нього, укладеними з Позивачем, між Позивачем та Відповідачем (Заставодавцем) укладено договір застави № 8/14-VIP/3-К від 13.03.2014 (з врахуванням змін та доповнень, внесених відповідно до договорів № 1 від 20.03.2014, № 2 від 28.03.2014, № 3 від 16.04.2014, далі - Договір застави), посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу та зареєстрованим в реєстрі за № 887, № 994, № 411 та № 1315 відповідно, в якому Заставодавцем є Відповідач та відповідно до умов якого в заставу передано транспортні засоби згідно з переліком.
Відповідно до пункту 1.1 Договору застави (з врахуванням договорів про внесення змін та доповнень) цей договір забезпечує всі вимоги заставодержателя, які випливають з Кредитного договору (а також договорів про внесення змін до нього). 
Пунктом 2.1. розділу 2 Договору застави передбачено, що предметом застави є транспортні засоби згідно з переліком, в якому щодо кожного транспортного засобу наведено найменування (марка, модель), об`єм двигуна, куб. см.шасі (кузов, рама, коляска) номер, реєстраційний номер, рік випуску, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, місцезнаходження за реєстрацією, ринкова вартість, грн. без ПДВ.
Сторони погодили, що предмет застави залишається у Заставодавця (пункт 2.5. Договору застави ).
Пунктом 3.1.5. Договору застави передбачено, що у разі невиконання Позичальником (заставодавцем) умов Кредитного договору (у тому числі порушення строку погашення кредиту, графіку погашення кредиту, строків оплати процентів за користування кредитними коштами, комісії) звернути стягнення на предмет застави, та задовольнити за рахунок предмета застави свої вимоги за кредитним договором у повному обсязі…
Пунктом 3.3.2., 3.3.5. договору застави передбачено, що Заставодавець зобов`язаний вживати заходів, необхідних для забезпечення предмета застави, включаючи своєчасне проведення поточного та капітального ремонту, відновлення незначних пошкоджень, раціональну експлуатацію та захист предмета застави від незаконних посягань та вимог третіх осіб.
Не пізніше двох календарних днів з моменту виявлення втрати, псування, пошкодження або знищення предмета застави письмово повідомити про це Заставодержателя та відновити предмет застави або замінити його іншим рухомим майном, ринковою вартістю, не меншою заставної вартості предмету застави, яким заставодавець володіє на праві власності, а також сповіщати Заставодержателя про всі зміни, що відбулися, стосовно обставин, передбачених пунктом 2.3. цього договору, та будь-яких інших обставин, що можуть негативно вплинути на права заставодержателя, не пізніше 1 доби з часу, коли ці зміни сталися. 
Відповідно до пункту 4.1. Договору застави в разі невиконання чи неналежного виконання зобов`язань, передбачених цим договором, винна сторона відшкодовує іншій стороні усі завдані у зв`язку з цим збитки. 
Ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження предмета застави несе Заставодавець. У разі випадкового знищення або випадкового пошкодження предмета застави заставодавець на вимогу заставодержателя зобов`язаний надати рівноцінне майно або відновити знищений або пошкоджений предмет застави (пункт 5.1. договору застави).
В пункті 6.1. Договору застави зазначені випадки, коли Заставодержатель набуває права звернути стягнення та реалізувати предмет застави. 
3.3           Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 07.04.2015 у справі  № 909/1369/14 за позовом Позивача до Відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю "Скайбуд М", Товариства з обмеженою відповідальністю "Щедроти землі", Товариства з обмеженою відповідальністю "АМГ Агрохолдинг", за участі у справі Третьої особи та прокуратури Івано-Франківської області, про звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором в сумі 200 708 550 грн. 52 коп. частково задоволено вимоги Позивача.
В рахунок погашення заборгованості Третьої особи перед Позивачем за Кредитним договором в сумі 200 708 550 грн. 52 коп. звернуто стягнення на предмет застави згідно з Договором застави, що належить Відповідачу, шляхом проведення аукціону (публічних торгів) із встановленням початкової ціни продажу предмету застави для його подальшої реалізації за ціною, погодженою сторонами у Договорі застави.
Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 02.02.2017 №  909/1369/14 рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 07.04.2015 по справі № 909/1369/14 в частині звернення стягнення на предмет застави згідно з Договором застави залишено без змін.
3.4          На виконання рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 07.04.2015 № 909/1369/14 судом було видано наказ № 545 від 02.06.2015 в частині звернення стягнення на предмет застави згідно з Договором застави.
26.06.2015 державним виконавцем ВПВР ДДВС МЮУ Кузьменко О.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 47972059 з примусового виконання наказу суду від 02.06.2015 № 545, відповідно до якої відкрито виконавче провадження.
Постановою державного виконавця ВПВР ДДВС МЮУ Кузьменко О.С. "Про арешт майна божника та оголошення заборони на його відчуження" від 26.06.2015 ВП № 47972059 накладено арешт на транспортні засоби згідно з резолютивною частиною рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 07.04.2015 № 909/1369/14. 
27.07.2015 державним виконавцем ВПВР ДДВС МЮУ Кузьменко О.С. винесено постанову про розшук майна боржника - Відповідача (код ЄДР 37341729 ).
04.12.2017 державним виконавцем ВПВР ДДВС МЮУ Кузьменко О.С. винесено постанову про розшук майна боржника ВП № 47972059.
18.12.2017 державним виконавцем ВПВР ДДВС МЮУ Кузьменко О.С. винесено постанову про арешт майна боржника ВП № 47972059, якою накладено арешт на транспортні засоби за Договором застави. 
21.12.2018 державним виконавцем ВПВР ДДВС МЮУ Кузьменко О.С. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу ВП № 47072059 на підставі пункту 7 частини першої статті  37 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки транспортні засоби Боржника (Відповідача), розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку. 
3.5          В постанові державного виконавця ВПВР ДДВС МЮУ від 21.12.2018 ВП №  47072059 зазначається, що рішення суду в строк для самостійного виконання боржником не виконано. Згідно з наказом Господарського суду Івано-Франківської області від 02.06.2015 № 545 предметом застави згідно з Договором застави є транспортні засоби, на які необхідно звернути стягнення. За інформацією представника Позивача А .О. Візіра транспортні засоби, що належать Відповідачу, знаходяться за адресою: Тернопільська область, Гусятинський район, м. Хоростків, вул. Заводська, 1 А. 
Заступником начальника відділу державної виконавчої служби Гусятинського районного управління юстиції Тернопільської області Навроцькою Марією Михайлівною здійснено вихід за адресою: м. Хоростків, вул. Заводська, 1А , та згідно з актом від 01.04.2016 описано транспортні засоби, зазначені у виконавчому документі в кількості 19 одиниць, які передано на відповідальне зберігання ОСОБА_3 . Зберігача попереджено про кримінальну та матеріальну відповідальність за розтрату, відчуження, приховування чи підміну описаного майна, про що свідчить його особистий підпис в акті опису й арешту майна від 01.04.2016. 
27.11.2017 до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надійшло клопотання Позивача про вчинення незаконних дій стосовно арештованого рухомого майна, переданого на відповідальне зберігання ОСОБА_3 . 
Державним виконавцем 05.12.2017 надіслано на адресу Головного управління національної поліції в Тернопільській області повідомлення № 17844-0-33-15/20-1/9 про відкриття кримінального провадження за фактом розтрати, відчуження, приховування, підміни, пошкодження, знищення майна або інших незаконних дій з майном, на яке накладено арешт, із заставленим майном або майном, яке описано та передано на відповідальне зберігання ОСОБА_3 у зв`язку з виконанням наказу № 545, що видав 02.06.2015 Господарський суд Івано-Франківської області. 
Листом Слідчого відділення Гусятинського відділення поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області повідомлено державного виконавця про внесення відомостей в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 12018210070000024 від 25.01.2018 за фактом незаконних дій щодо майна, на яке накладено арешт, заставного майна або майна, яке описано чи підлягає конфіскації за ознаками кримінального правопорушення передбаченого статтею 388 Кримінального кодексу України. 
04.12.2017 державним виконавцем винесено постанову про розшук майна боржника. 
Згідно з листом Управління інформаційно-аналітичної підтримки Головного управління Національної поліції в Тернопільській області від 18.12.2017 повідомлено виконавця про виконання постанови від 04.12.2017 № 47972059, а саме: оголошення розшуку транспортних засобів. 
Згідно з листом Управління ІАП ГУНП в Тернопільській області від 16.11.2018 на запит державного виконавця вказані у виконавчому документі транспортні засоби на теперішній час перебувають у розшуку за постановою від 04.12.2017 № 47972059.
У постанові також зазначено, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлений для виконання в строк до 21.12.2021.
3.6          Рішенням Господарського суду Запорізької області у справі № 908/157/17 від 22.03.2017 визнано Позивача заставним кредитором Відповідача з грошовими забезпеченими вимогами на загальну суму 354 958  811 грн. 96 коп. Зобов`язано ліквідаційну комісію Відповідача включити вимоги Позивача в сумі 354 958  811 грн. 96 коп. до проміжного ліквідаційного балансу Відповідача, як вимоги, що забезпечені заставою майна Боржника за Договором застави. Це рішення набрало законної сили. Господарським судом Запорізької області видано 26.05.2017 наказ по справі  № 908/157/17.
26.03.2018 державним виконавцем Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Бережним О.Р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 56051609 з примусового виконання наказу №  908/157/17 від 26.05.2017.
28.03.2019 державним виконавцем Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Бережним О.Р. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 56051609, якою встановлено, що Боржник ухиляється від виконання наказу суду № 908/157/17 від 26.05.2017. На підставі пункту 11 частини першої статті 39, статті 40 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження закінчено. 

4.          Короткий зміст вимог касаційної скарги 
4.1          10.03.2020 Публічне акціонерне товариство "Акціонерний банк "Укргазбанк" подало касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Центрального апеляційного господарського суду від 11.02.2020 та рішення Господарського суду Запорізької області від 16.10.2019 повністю і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

5.          Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
5.1          Суди дійшли помилкового висновку про відсутність вини Відповідача у втраті переданого ним в заставу Позивачу майна та про відсутність у діях (бездіяльності) Відповідача складу господарського правопорушення, оскільки не врахували висновки Верховного Суду у подібних правовідносинах стосовно підстав для відшкодування збитків та надали неправильну оцінку умовам Договору застави, а саме умовам щодо відповідальності Відповідача за невиконання цього договору, за збереження та цілісність переданого в заставу майна, за ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження цього майна. 

6.          Позиція Верховного Суду та висновки щодо застосування норм права
Щодо підстав для відшкодування збитків 
6.1          Відповідно до частини 1 статті 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.
Відшкодування збитків є одним із видів господарсько-правової/цивільно-правової відповідальності за наявності таких складових елементів правопорушення, як: протиправної поведінки; шкідливого результату такої поведінки - реальних збитків; причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; вини заподіювача збитків. 
У разі відсутності, хоча б одного з елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не наступає.
6.2          Між тим суди не встановили обставин вчинення Відповідачем дій (бездіяльності) за укладеним з Позивачем Договором застави, а саме невиконання обов`язку зі збереження предмета застави (підпункт 3.3.2. договору застави), тобто обставин, які б вказували на протиправну поведінку Відповідача у межах цих правовідносинах та вчинення ним порушення у правовідносинах, що виникли внаслідок укладення з Позивачем договору застави.
Водночас суди встановили обставини відкриття та здійснення виконавчого провадження з примусового виконання рішення про звернення стягнення на предмет застави за Договором застави, через втрату якого заявлені вимоги про відшкодування спірної суми збитків у цій справі (пункти 3.3-3.5), у зв`язку із чим Суд зазначає про таке. 
Щодо наслідків передачі державним виконавцем майна на відповідальне зберігання 
6.3          Відповідно до положень частин першої та п`ятої статті 54 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції Закону від 21.04.1999 № 606-XIV, чинного на час відкриття та здійснення виконавчого провадження ВП № 47972059 з виконання наказу № 545 від 02.06.2015, виданого на підставі рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 07.04.2015 № 909/1369/14, далі - Закон) звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. 
Реалізація заставленого майна здійснюється в порядку, встановленому цим Законом. 
Нормами частин першої та другої статті 57 Закону передбачено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.
Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови, зокрема, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виноситься державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення (якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження) та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна. Проведення опису майна боржника здійснюється не пізніше ніж протягом місяця з моменту отримання інформації про місцезнаходження майна.
Відповідно до частин п`ятої та шостої статті 57 Закону (в редакції, чинній як на 26.06.2015 - дату відкриття виконавчого провадження ВП № 47972059, так і на 01.04.2016 - дату складення державним виконавцем акту опису майна Відповідача - транспортних засобів) про проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту державний виконавець складає акт опису та арешту майна боржника. Під час проведення опису та арешту майна боржника державний виконавець має право оголосити заборону розпоряджатися ним, а в разі потреби - обмежити права користування майном, здійснити опечатування або вилучити його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що зазначається в акті опису та арешту. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються державним виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. 
Порушення заборони державного виконавця розпоряджатися або користуватися майном, на яке накладено арешт, тягне за собою передбачену законом відповідальність зберігача майна.
Отже з моменту накладення, у межах виконавчого провадження з виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет застави для задоволення вимог заставодержателя, арешту на майно, що було передано у заставу, та  встановлення державним виконавцем обмежень в користуванні майном, на яке накладений арешт, змінюється правовий режим використання цього майна відповідно до особливостей, визначених Законом України "Про виконавче провадження". 
При цьому Суд звертається до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 20.11.2018 у справі № 910/21422/16. 
6.4          Відповідно до статті 59 Закону майно, на яке накладено арешт, за винятком майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, передається на зберігання боржникові або іншим особам (далі - зберігач), призначеним державним виконавцем, під розписку в акті опису. Копія акта опису майна видається боржнику, стягувачу, а в разі якщо обов`язок зберігання майна покладено на іншу особу, - також зберігачу. 
Порушення заборони державного виконавця розпоряджатися або користуватися майном, на яке накладено арешт, тягне за собою передбачену законом відповідальність зберігача майна. 
Згідно з пунктом 4.2 розділу ІV "Загальний порядок звернення стягнення на майно Боржника" Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (в редакції, чинній на 26.06.2015 - дату винесення державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 47972059 та про арешт - пункт 3.4; та на 01.04.2016 - дату складення державним виконавцем акта опису транспортних засобів Відповідача - пункт 3.5) опис та арешт майна боржника здійснюються в такій послідовності: 
4.2.1. Після виявлення майна боржника державний виконавець проводить опис та арешт цього майна, про що складає акт. В акті опису та арешту майна боржника повинні бути вказані, зокрема, г) прізвище, ім`я та по батькові особи, якій передано майно на зберігання, а якщо майно передано на зберігання не боржнику, а іншій особі, - паспортні дані, її місце проживання (далі - зберігач); ґ) відмітка про роз`яснення зберігачеві майна обов`язків із збереження майна, попередження про кримінальну та іншу відповідальність, встановлену законодавством, за його розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт; д) якщо державний виконавець установив зберігачеві обмеження права користуватися майном, зазначаються вид, обсяги і строки обмеження.
4.2.2. Акт опису та арешту майна підписується державним виконавцем, понятими, зберігачем майна, боржником та стягувачем, їх представниками, а також може бути підписаний іншими особами, які були присутні при проведенні опису майна. У разі відмови від підпису сторін чи інших осіб, що були присутні при виконанні, про це робиться відмітка в акті.
4.2.5. Якщо описане майно передано на зберігання не боржникові чи його представнику, а іншій особі, то акт опису та арешту майна складається в трьох примірниках. Перший залишається в провадженні державного виконавця, а інші вручаються зберігачеві майна та боржнику під розписку на першому примірнику акта.
4.2.10. Виявивши розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення переданого на зберігання майна або встановивши інші незаконні дії з цим майном, державний виконавець складає про це акт і звертається з поданням до органів прокуратури за місцем виконання рішення у порядку, визначеному розділом XIV цієї Інструкції, для вирішення питання про притягнення зберігача описаного майна до відповідальності, передбаченої статтею 388 Кримінального кодексу України.
За змістом наведених норм законодавства Суд доходить висновку, що у разі проведення державним виконавцем опису і арешту майна в порядку зазначених норм Закону та Інструкції, що оформлено відповідним актом, з передачею описаного та арештованого майна на зберігання зберігачу, відповідальність за збереження цього майна покладається на зберігача, у тому числі за розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення цього майна тощо. 
Крім цього право користуватись описаним та арештованим майном, з моменту передачі його державним виконавцем зберігачу на відповідальне зберігання, належить лише зберігачу (але не будь-яким іншим особам) за умови, якщо особливості цього майна у разі користування не призведуть до його знищення або зменшення цінності. Крім цього зберігач позбавлений права передавати передане йому на відповідальне зберігання майно в подальше користування третім особам, якщо державним виконавцем під час опису і арешту майна оголошено про заборону розпоряджатися ним або визначені порядок або обмеження щодо права користування майном, які не дозволяють користування цим майном третім особами, окрім зберігача, про що вказується в акті опису і арешту майна із зазначенням виду, обсягів і строку обмеження (стаття 59 Закону, пункти 4.2.1, 4.2.10 Інструкції). Порушення оголошених державним виконавцем та зафіксованих в акті опису та арешту майна заборон щодо розпорядження та умов щодо користування арештованим та описаним майном, що передане на зберігання, тягне за собою передбачену законом відповідальність зберігача майна (стаття 59 Закону, пункт 4.2.10 Інструкції). 
При цьому Суд звертається до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 20.11.2018 у справі № 910/21422/16. 
6.5          Суди в оскаржуваних рішеннях з посиланням, зокрема на відомості в постанові державного виконавця ВПВР ДДВС МЮУ від 21.12.2018 ВП  №  47072059, встановили, що на майно - транспортні засоби, про відшкодування збитків за втрату яких Позивачем заявлено позов, 26.06.2015 у межах виконавчого провадження ВП № 47972059 з примусового виконання наказу суду від 02.06.2015 № 545, виданого на виконання рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 07.04.2015 №  909/1369/14, державним виконавцем ВПВР ДДВС МЮУ Кузьменко  О.С. накладений арешт; а 01.04.2016 - Заступником начальника відділу державної виконавчої служби Гусятинського районного управління юстиції Тернопільської області Навроцькою Марією Михайлівною здійснено вихід за адресою: м. Хоростків, вул. Заводська, 1А ,  складений акт опису цього майна та описано транспортні засоби, зазначені у виконавчому документі в кількості 19 одиниць (пункти 3.4, 3.5). У вказаному акті державний виконавець також зазначив про передачу цього майна на відповідальне зберігання фізичній особі - ОСОБА_3 , а зберігача попереджено про кримінальну та матеріальну відповідальність за розтрату, відчуження, приховування чи підміну описаного майна, про що зазначено з посилання на його особистий підпис в акті опису й арешту майна від 01.04.2016 (пункт 3.5). 
6.6          Також суди в оскаржуваних рішеннях встановили, що:
- 27.11.2017 до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надійшло клопотання Позивача про вчинення незаконних дій стосовно арештованого рухомого майна, переданого на відповідальне зберігання ОСОБА_3 . 
- Державним виконавцем 05.12.2017 надіслано на адресу Головного управління національної поліції в Тернопільській області повідомлення №  17844-0-33-15/20-1/9 про відкриття кримінального провадження за фактом розтрати, відчуження, приховування, підміни, пошкодження, знищення майна або інших незаконних дій з майном, на яке накладено арешт, із заставленим майном або майном, яке описано та передано на відповідальне зберігання ОСОБА_3 у зв`язку з виконанням наказу № 545, що видав 02.06.2015 Господарський суд Івано-Франківської області. 
- Листом Слідчого відділення Гусятинського відділення поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області повідомлено державного виконавця про внесення відомостей в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 12018210070000024 від 25.01.2018 за фактом незаконних дій щодо майна, на яке накладено арешт, заставного майна або майна, яке описано чи підлягає конфіскації за ознаками кримінального правопорушення передбаченого статтею 388 Кримінального кодексу України, а 04.12.2017 державним виконавцем винесено постанову про розшук майна боржника (пункт 3.5).
6.7          У зв`язку із викладеними обставинами, з урахуванням наведених в пунктах 6.3 та 6.4 норм та висновків, Суд дійшов висновку, що внаслідок здійсненого у межах виконавчого провадження з виконання рішення щодо звернення стягнення на предмет застави опису та арешту транспортних засобів, переданих за договором Відповідачем Позивачу в заставу, та передачі цього майна на відповідальне зберігання фізичній особі - ОСОБА_3 за актом державного виконавця саме на особу зберігача повинна бути покладена відповідальність у вигляді збитків за втрату описаного та арештованого державним виконавцем майна, що передане на відповідальне зберігання зберігачеві.
А тому суди першої та апеляційної інстанцій дійшли правильного висновку про відсутність в діях (бездіяльності) Відповідача вини як однієї із складових, обов`язкових для покладення на нього відповідальності у вигляді збитків за втрату майна, яке було предметом застави.
6.8          Дійшовши викладених висновків, Суд відхиляє аргументи скаржника (пункт 5.1) щодо протиправної поведінки Відповідача у правовідносинах з Позивачем за Договором застави та про договірний характер відповідальності у спірних правовідносинах за втрату (незбереження) переданого в заставу майна з посиланням на правову позицію Верховного Суду у постанові від 17.07.2018 у справі № 91/22347/15. 
6.9          Таким чином висновки судів першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях про відсутність підстав для покладення на Відповідача відповідальності у вигляді збитків за втрачене майно, що є предметом застави за Договором застави, яке у виконавчому провадженні передано на відповідальне зберігання третій особі, та відсутність підстав для стягнення у зв`язку із цим з Відповідача на користь Позивача збитків на суму вартості втраченого заставного майна, а також про відмову з цих підстав у задоволенні позовних вимог зроблені відповідно до норм законодавства.
У зв`язку з викладеним та з урахуванням положень пункту 1 частини 1 статті 308 та статті 309 ГПК України оскаржувані постанова апеляційного суду та рішення місцевого суду підлягають залишенню без змін як законні та обґрунтовані.
6.10          У зв`язку із відмовою у задоволенні касаційної скарги судові витрати за подання касаційної скарги покладаються на Позивача.
Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд
П О С Т А Н О В И В :
1.          Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Укргазбанк" залишити без задоволення.
2.          Рішення Господарського суду Запорізької області від 16.10.2019 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 11.02.2020 у справі №  908/1333/19 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає
Головуючий суддя                                                                      О.В. Васьковський
Судді                                                                                          О.О. Банасько
                                                                                          В.Я. Погребняк