ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2020 року	Львів	Справа № 300/1753/19 пров. № А/857/592/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя                                  Довга О.І.,
суддя                                                       Глушко І.В., 
суддя                                                     Макарик В.Я.

секретар судового засідання                     Гнатик А.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2019 року (головуючий суддя Чуприна О.В., м.Івано-Франківськ, письмове провадження) у справі № 300/1753/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним дій  та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

20 серпня 2019 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулась  в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області. (далі - відповідач, ГУПФУ в Івано-Франківській області, пенсійний орган), в якому просила визнати протиправними дії щодо обчислення і виплати пенсії у зв`язку із втратою годувальника та зобов`язання здійснити перерахунок пенсії у зв`язку із втратою годувальника з 11 квітня 2019 року в розмірі 4 131,96 гривень, що становить 50% розміру пенсії, яку отримував померлий годувальник ОСОБА_2 на час його смерті, а також виплату недоотриманої суми пенсії.
В обґрунтування вимог адміністративного позову позивач покликалась на те, що 02 листопада 2018 року вона звернулася до відповідача із заявою про перехід на пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідач перевів позивача на пенсію по втраті годувальника, призначивши виплату такої пенсії у розмірі 3 156,49 гривень, що є меншим 50% розміру пенсії годувальника ОСОБА_2 на час його смерті, а відтак позивач звернулася із заявою до відповідача щодо усунення виявлених порушень та просила здійснити перерахунок пенсії у вірному розмірі, згідно чинного законодавства. Листом за №134/Р-15 від 22 квітня 2019 року відповідач відмовив позивачу у задоволенні її заяви, відтак остання звернулась в суд з позовом.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду  від 24 вересня 2019 року позов задоволено:
- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області в особі Надвірнянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо обчислення та виплати з 02 листопада 2018 року ОСОБА_1 пенсії у зв`язку із втратою годувальника не у розмірі 50% фактично отримуваної пенсії за віком померлого годувальника - ОСОБА_2 ;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 02 листопада 2018 року перерахунок та виплату пенсії у зв`язку із втратою годувальника ОСОБА_1 , у розмірі не меншому ніж 4 131,96 гривень, що становить 50% фактично отримуваної пенсії за віком померлого годувальника                     ОСОБА_2 , із врахуванням виплачених сум; 
- стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області  на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 768,40 гривень. 
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області подало апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги пенсійний орган покликається на те, що станом на 01 вересня 2017 року розмір пенсії померлого ОСОБА_2 становив 8 258,46 гривень. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03 жовтня 2017 року за №2148-VІІІ передбачено з 01 жовтня 2017 року осучаснення пенсій. У зв`язку із вказаним було проведено перерахунок пенсії померлого чоловіка ОСОБА_1 , після чого розмір пенсії ОСОБА_2 становив 8 263,92 гривень. До розміру пенсії, після проведення пенсійної реформи,  з 01 жовтня 2017 року було включено доплату в розмірі 2 102,17 гривень. Згідно з ст. 37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія по втраті годувальника призначається у розмірі на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника. При переведенні на пенсію по втраті годувальника доплата, яку отримував годувальник в сумі - 2 102,17 грн. не зберігається.
Поряд  з цим в апеляційній скарзі відповідач зазначає, що територіальні органи Пенсійного фонду України призначення пенсій, проведення їх перерахунків, в тому числі переведення з одного виду пенсій на інший здійснюється засобами центрального програмного забезпечення, яке адмініструється центральним апаратом Пенсійного фонду України. Більше того, державним підприємством «Інформаційно-обчислювальний центр Міністерства соціальної політики України» було доопрацьовано програмне забезпечення в частині перегляду доплати до первинного розміру пенсії з 01 жовтня 2017 року та врегульовано, що розмір даної доплати закривається у випадку переведення з одного виду пенсії на інший. Відповідно, для позивача, у зв`язку з переведенням з одного виду пенсії на іншу зарахувати доплату до пенсії, яку мав чоловік позивачки є неможливо з огляду  як з  правових підстав, так і технічних обмежень програмного забезпечення.
Особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. 
Позивач надіслала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності з огляду на неможливість прибути в суд через поганий стан здоров`я
Відсутність сторін у справі, належних чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи в порядку ст.126 Кодексу адміністративного судочинства України, не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до норми ст.205 цього Кодексу. 
Згідно ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з огляду на наступне.
Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 з 24 січня 2017 року перебуває на обліку у Надвірнянському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Івано-Франківської області та отримувала пенсію, призначену відповідно до Закону України «Про державну службу». 
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача - ОСОБА_2 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 29 жовтня 2018 року), який перебував на обліку в Надвірнянському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Івано-Франківської області та отримував пенсію за віком, та з яким, на час смерті останнього, разом проживала позивач.  
Згідно довідки №1287 від 02 листопада 2018 року за №1287, виданої Зеленською сільською радою, ОСОБА_1 була на утриманні чоловіка ОСОБА_2 до дня його смерті.
У зв`язку із смертю свого чоловіка, 02 листопада 2018 року позивач звернулася до відповідача із заявою про перехід на пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській за заявою позивачки перевело ОСОБА_1 з пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу», на пенсію по втраті годувальника про що свідчить інформація з підсистеми призначення та виплати пенсії. 
Розмір пенсії ОСОБА_1 після переведення на пенсію по втраті годувальника становить: в листопаді 2018 року - 3 154,60 гривень, з грудня 2018 року - 3 156,49 гривень, з березня 2019 року - 3 682,40 гривень, з липня 2019 року - 3 685,22 гривень.
11 квітня 2019 року позивач звернулася у Надвірнянське об`єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області із заявою, в якій просила здійснити перерахунок пенсії у вірному розмірі згідно норм чинного законодавства, а саме, у розмірі                                      4 131,00 гривень, що становить 50% розміру пенсії померлого годувальника ОСОБА_2 , яку отримував останній на час його смерті.
Натомість відповідач, листом від 22 квітня 2019 року за №134/Р-15, повідомив позивача, що згідно приписів статті 37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія по втраті годувальника призначається у розмірі на одного непрацездатного члена сім`ї - 50% пенсії за віком померлого годувальника. У зв`язку з тим, що доплата до розміру пенсії з 01 січня 2017, після проведення пенсійної реформи, в розмірі 2 102,17 гривень, не зберігається при переведенні на пенсію по втраті годувальника, відповідач вказав на відсутність правових підстав для проведення такого перерахунку, та зазначив про визначення належного розміру пенсії позивачу в сумі 3 154,60 гривень за листопад 2018 року і в сумі 3 156,49 гривень за грудень 2018 року.
Позивач не погодилась з відповіддю пенсійного органу та звернулась в суд з відповідним позовом
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що  Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області в особі Надвірнянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області, відмовляючи позивачу у здійсненні перерахунку пенсії по втраті годувальника, виходячи із 50-відсоткового розміру пенсії померлого годувальника, яку фактично отримував останній на час смерті в розмірі 8 263,91 гривень, діяло неправомірно, в порушення норм чинного законодавства.
Колегія суддів погоджується з таким висновком судом першої інстанції, зважаючи на наступне.
Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є основним законом, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду.
Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону №1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Згідно положень статті 9 Закону №1058-IV за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку із втратою годувальника.
Відповідно до частини 1 статті 10 даного Закону, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.
Частиною 1 статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.
Згідно пункту 1 частини 2 статті 36 Закону №1058-IV непрацездатними членами сім`ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.
Відповідно до вимог абзацу 2 частини 3 статті 36 Закону №1058-IV члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.
За змістом абзацу 1 частини 3 статті 45 Закону №1058-IV, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
З огляду на викладене призначення особі пенсії по втраті годувальника можливе за одночасної наявності двох умов - непрацездатність цієї особи (наявність інвалідності або досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону) та перебування на утриманні померлого годувальника (перебування на повному утриманні померлого годувальника або одержання від нього допомоги, що була постійним і основним джерелом засобів до існування). При цьому, обидві ці умови мають існувати саме на момент смерті годувальника. При цьому, непрацездатний член сім`ї померлого годувальника, для якого його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, та який й сам одержує пенсію, має право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, подавши при цьому відповідну заяву, документи про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших додаткових документів.
Відповідно до частини 1, 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.
Переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
Отже, якщо непрацездатний член сім`ї померлого годувальника на момент його смерті перебуває на обліку в органах пенсійного фонду та отримує пенсію, та має бажання отримувати пенсію по втраті годувальника, звернувшись із відповідною заявою, то в такому випадку є зміна виду пенсії шляхом переведення з одного виду пенсії на інший, при цьому таке переведення провадиться з дня подання відповідної заяви з усіма необхідними документами.
Статтею 37 Закону №1058-IV визначено розмір пенсії у зв`язку з втратою годувальника, зокрема, згідно приписів частини першої вказаної статті пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається, серед іншого, в розмірі на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника. Тобто,  отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника безпосередньо залежить від виду та розміру пенсійного забезпечення, що отримувала померла особа. Визначення розміру пенсії у зв`язку з втратою годувальника проводиться від розміру пенсії за віком, яку отримувала померла особа (годувальник) за життя, тобто з фактичного її розміру.
Як підтверджується матеріалами справи , ОСОБА_1 , згідно поданої нею заяви, Надвірнянське об`єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області перевело з пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу», на пенсію по втраті годувальника з 02 листопада 2018 року - з дня подання заяви. 
Згідно листа-відповіді від 22 квітня 2019 року за №134/Р-15, відповідач зазначив, що пенсія ОСОБА_1 з 02 листопада 2018 року становить 3 154,60 гривень, а з 01 грудня 2018 року  визначена у розмірі 3 156,49 гривень, що становить 50% розміру пенсії за віком померлого годувальника. 
Разом з тим, зі змісту наявної у матеріалах довідки №6606 від 13  червня 2019 року судом встановлено, що ОСОБА_2 перебував на обліку у Надвірнянському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Івано-Франківської області та отримував пенсію за віком, яка станом на жовтень 2018 року становила 8 263,92 гривень. При цьому до складу пенсії ОСОБА_2 відповідач врахував: основний розмір пенсії - 5 033,15 гривень; доплата за понаднормативний стаж - 101,64 гривень; підвищення пенсіонерам, що проживають в гірському населеному пункті -1 026,96 гривень, доплата до розміру пенсії з 01 жовтня 2017 року після проведення пенсійної реформи - 2 102,17 гривень.
Такий склад пенсії за віком відповідає змісту розпорядження відповідача за пенсійною справою ОСОБА_3 №173632 від 10 листопада 2017 року і  листа-відповіді органу пенсійного фонду від 22 квітня 2019 року за №134/Р-15.
Тому  фактичний розмір пенсії за віком ОСОБА_2 , який отримував останній на час смерті становить 8 263,92 гривень.
В той же час, з матеріалів справи суд встановив, що обчислення пенсії ОСОБА_1 по втраті годувальника станом на листопад 2018 року здійснено з врахуванням наступних складових: основний розмір пенсії - 5 156,02 гривень, доплата за понаднормативний стаж - 101,64 гривень, що загальному становить - 5 257,66 гривень. Саме від вказаного основного розміру пенсії ОСОБА_2 орган пенсійного фонду обчислив розмір пенсії позивача, виходячи із 50%, що в результаті становить 2 628,83 гривень.  При цьому, позивачу враховано 50 % підвищення як жителю гірського району у розмірі 525,77 гривень як половину значення такого підвищення в розмірі 1 051,53 гривень, яке визначено за формулою 20 відсотків із основного розміру пенсії за віком померлого -  5 257,66 гривень, яку на день смерті отримував ОСОБА_2 .
Таким чином розмір пенсії позивача, за підрахунком відповідача, станом на листопад 2018 року становив 3 154,60 гривень, до якої включено 50% основного розміру пенсії за віком померлого годувальника (2 628,83 гривень) і 50% підвищення як жителю гірського району (525,77 гривень), яке також отримував ОСОБА_2 .
За такою ж формулою обчислення і такими ж складовими розмір пенсії ОСОБА_1 станом на грудень 2018 року становив 3 156,49 гривень.
Отже, при проведенні розрахунку пенсії позивача пенсійний орган не врахував доплату до пенсії за віком годувальника з 01 жовтня 2017 року в розмірі 2 102,17 гривень, який отримував померлий чоловік позивача на час його смерті.
Водночас, як у відзиві на адміністративний позов, так і в апеляційній скарзі відповідач не обґрунтовує з посиланням на правову норму причину неврахування доплати  до пенсії за віком годувальника з 01 жовтня 2017 року, а лише зазначає про технічну неможливість в силу технічних обмежень програмного забезпечення, а також вказує, що розмір даної доплати закривається у випадку переведення з одного виду пенсії на інший.
Така позиція, на переконання апеляційного суду, є непереконливою зважаючи на те, що станом на день смерті ОСОБА_2 його пенсія за віком обчислювалась та виплачувалась в розмірі 8 263,92 гривень. До складу цієї пенсії входили кілька складових, які підлягали обрахуванню розміру, в тому числі й додаткова доплата. В сумі всі ці складники становили визначений   ОСОБА_2 розмір пенсії, про що свідчить довідка від 13 червня 2019 року за №6606.
В той же час, суд вважає таку доплату законодавчо встановлену гарантію на належний розмір пенсії, за змістом якої розмір раніше призначеної пенсії не може бути меншим за такий розмір, обчислений після введення з 03 жовтня 2017 року нових правил призначення і розрахунку пенсій за віком.
Тобто, обчислення розміру пенсії позивача повинно провадитись у відповідному відсотковому співвідношенні (50%) до пенсії, яку отримував померлий годувальник, а саме виходячи із усіх складових пенсії ОСОБА_2 на час смерті, загальний розмір якої становив 8 263,92 гривень, про що свідчить довідка від 13.06.2019 за №6606, а відтак, належний розмір призначеної з 02 листопада 2018 року пенсії у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_1 повинен був становити не менше 4 131,96 гривень (8 263,92 х 50%).
За наведених обставин, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що розмір пенсії ОСОБА_1 з 02.11.2018 обчислений відповідачем невірно, з недотриманням приписів частини 1 статті 37 Закону №1058-ІV, чим порушено права та законні інтереси ОСОБА_1 , які підлягають судовому захисту шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо визначення розміру пенсії позивача у зв`язку з втратою годувальника та зобов`язання до вчинення дій щодо виплати пенсії в належному розмірі.
Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України   завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з. ч.1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Доводи апеляційної скарги, на переконання колегії суддів, не спростовують висновків суду, та в повній мірі відповідають позиції відповідача, викладеній у відзиві до адміністративного позову, яка в цілому суперечить чинному законодавству та спростовується наявними у матеріалах справи доказами. 
В розумінні   ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України   рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв оскаржене рішення з додержанням норм процесуального права.
Відповідно до    ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України   суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Згідно ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись ст. ст. 243, 246, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2019 року  у справі № 300/1753/19 - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України. 

Головуючий суддя	 	О. І. Довга 	
судді	 	І. В. Глушко 	
 	 	В. Я. Макарик