Постанова
Іменем України              
 
18 березня 2020 року
м. Київ
 
справа № 127/24625/17
 
провадження № 61-13062св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Луспеника Д. Д.,
суддів: Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Лідовця Р. А., 
Черняк Ю. В., 
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
третя особа - Вінницька міська рада,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Семенюк Іван Васильович, на рішення Вінницького міського суду Вінницької області 
від 06 березня 2019 року у складі судді Короля О. П. та постанову Вінницького апеляційного суду від 06 червня 2019 року у складі колегії суддів: Медвецького С. К., Копаничук С. Г., Оніщука В. В., 
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.     Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
У листопаді 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про встановлення порядку користування земельною ділянкою.
Позовна заява мотивована тим, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16 листопада 2015 року затверджено мирову угоду, укладену між сторонами 04 жовтня 2015 року, за умовами якої встановлено порядок користування будинком, господарськими будівлями і спорудам, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .
Указане домоволодіння знаходиться на земельній ділянці, яка згідно 
з експлікацією схематичного плану земельної ділянки садибного (індивідуального) житлового будинку складає 1 704 кв м. відповідно до рішення № 8/252 виконкому Вінницької міської Ради депутатів трудящих від 21 березня 1955 року.
Згідно з рішенням Вінницької міської ради 21 сесії 7 скликання 
від 18 серпня 2017 року № 835 сторонам надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) громадян у межах 
м. Вінниці.
Зазначає, що між ними існує спір щодо порядку користування земельною ділянкою, оскільки співвласники житлового будинку мають право на виділення їм у користування тієї частки земельної ділянки, яка 
є пропорційною їхнім часткам у житловому будинку.
Ураховуючи зазначене та уточнені позовні вимоги, ОСОБА_2 просив суд:     - встановити між сторонами порядок користування земельною ділянкою, площею 1 704 кв. м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 пропорційною їх часткам у житловому будинку відповідно до варіанту № 2 додатку 2 висновку судової земельно-технічної експертизи № 427 від 12 вересня 2018 року; 
- встановити право земельного сервітуту, визначити межі проїзду та порядок користування земельною ділянкою.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції 
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 06 березня 
2019 року у задоволенні позовуОСОБА_2 відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що встановлення порядку користування земельною ділянкою між співвласниками указаного будинковолодіння можливе лише в межах 1 000 кв. м, відповідно до рішення Вінницької міської ради від 18 серпня 2017 року № 835, а частина земельної ділянки понад 0,10 га, яка знаходиться у фактичному користуванні сторін, може бути передана особам у користування (оренду) або набута у власність шляхом викупу.
Обраний позивачем варіант встановлення порядку користування земельною ділянкою згідно з варіантом № 2 судової земельно-технічної експертизи містить значне відхилення від ідеальної частки співвласників.
Також відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог у частині встановлення земельного сервітуту, оскільки позивачем не надано дозвільних документів на влаштування вигрібної ями. Крім того, сторони 
у справі не є власниками земельної ділянки або землекористувачами, 
а рішення органу місцевого самоврядування, яким закріплювалася спірна земельна ділянка за домоволодінням, дає лише право на оформлення земельної ділянки.
 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції 
Постановою Вінницького апеляційного суду від 06 червня 2019 року апеляційну скаргу адвоката Семенюка І. В. в інтересах ОСОБА_2 залишено без задоволення, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 06 березня 2019 року - без змін.
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що встановлення порядку користування земельною ділянкою між співвласниками указаного домоволодіння можливе лише в межах 1 000кв. м, з огляду на існування рішення Вінницької міської ради від 18 серпня 2017 року № 835, а запропонований судовим експертом варіант № 2 порядку користування спірною земельною ділянкою містить значне відхилення від ідеальних часток співвласників.
Також правильним є висновок про те, що позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами наявність дозвільного документа на влаштування вигрібної ями, а нотаріально посвідчена заява співвласників на надання такого дозволу не є дозвільним документом на її влаштування.
Разом з тим судом першої інстанції правильно встановлено і відсутність правових підстав для встановлення проїзду на земельній ділянці загального користування між співвласниками земельної ділянки та Комунальним закладом культури «Вінницька міська центральна бібліотечна система», оскільки останній не залучався до участі у справі.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
У касаційній скарзі ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Семенюк І. В., посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати, справу передати на новий розгляд.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
Ухвалою судді Верховного Суду від 24 липня 2019 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі.
Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
У серпні 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 березня 2020 року вказану справу призначено до розгляду.
 
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
Касаційна скарга мотивована тим, що судами першої та апеляційної інстанцій не взято до уваги, що на спірній земельній ділянці за адресою приватного домоволодіння АДРЕСА_1 проживає три сім`ї в будинку. Зазначене домоволодіння розділено на три частини з окремими облаштованими входами. Вважає, що кожен із власників будинковолодіння відповідно до частини четвертої статті 88 ЗК України, має законне право користуватися спірною земельною ділянкою. 
Зазначає, що рішенням Виконавчого комітету Вінницької міської ради народних депутатів від 21 березня 1955 року № 8/252 за домоволодінням 
АДРЕСА_2 зареєстрована земельна ділянка загальною площею 1 704 кв м.
Судами попередніх інстанцій також не враховано висновок 
судової земельно-технічної експертизи, проведеної Товариством 
з обмеженою відповідальністю «Подільський центр судових експертиз» 
(ТОВ - «Подільський центр судових експертиз») від 12 вересня 2018 року 
№ 427.
 
Відзив на касаційну скаргу учасники справи не подали,.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Відповідно до рішення Виконавчого комітету Вінницької міської ради народних депутатів від 21 березня 1955 року № 8/252 за домоволодіння 
АДРЕСА_2 зареєстрована земельна ділянка загальною площею 1 704 м кв.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15 листопада 2015 року визнано мирову угоду, укладену 04 жовтня 2015 року між 
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 у цивільній справі № 127/18994/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 про встановлення порядку користування домоволодіннями. 
У цій мировій угоді сторони дійшли згоди щодо порядку користування індивідуальним будинком по АДРЕСА_1 , а також приміщеннями і господарськими спорудами.
Згідно з рішенням Вінницької міської ради від 18 серпня 2017 року № 835   ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) по АДРЕСА_1 , для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 1 000 кв. м.
На підставі цього рішення 17 квітня 2018 року розроблена технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) Державним підприємством «Поділлягеодезкартографія».
Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру, земельній ділянці по АДРЕСА_1 присвоєно кадастровий номер 050100000:03039:0475.
Відповідно до висновку судової земельно-технічної експертизи 
від 12 вересня 2018 року № 427, проведеної ТОВ «Подільський центр судових експертиз», сторонам запропоновано п?ять варіантів встановлення порядку користування земельною ділянкою площею 1 649 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
2.     Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до частини другої розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) підставами касаційного оскарження 
є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Касаційна скарга ОСОБА_2 ,в інтересах якої діє адвокат Семенюк І. В., підлягає задоволенню.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Згідно з частинами першою та другою статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400цього Кодексу.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог 
і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону оскаржувані судові рішення не відповідають.
Земельна ділянка, що знаходиться за адресою: 
АДРЕСА_1 , на якій розташований належний сторонамжитловий будинок 
з господарськими будівлями та спорудами, перебуває у їхньому спільному користуванні, але сторони не можуть дійти згоди щодо порядку користування нею.
Відповідно до частин першої, другої статті 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають 
у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.
Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були 
у попереднього землекористувача.
Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.
Згідно із частиною четвертою статті 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.
Судом встановлено, що рішенням Виконавчого комітету Вінницької міської ради народних депутатів від 21 березня 1955 року № 8/252 за будинковолодінням АДРЕСА_2 зареєстрована земельна ділянка загальною площею 1 704 кв. м.
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 06 вересня 2001 року серії НОМЕР_2 та від 06 вересня 2001 року серії НОМЕР_3 
ОСОБА_2 володіє 43/300 частки домоволодіння 
АДРЕСА_1 (а.с. 10, 12).
Згідно із свідоцтвом про право на спадщину за законом від 13 жовтня 
2003 року серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 володіє часткою з 43/900  домоволодіння АДРЕСА_1 (а.с. 11).
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 06 вересня 2001 року серії НОМЕР_2 та від 06 вересня 2001 року серії НОМЕР_3 ОСОБА_2 володіє 43/300 частки домоволодіння 
АДРЕСА_1 та яка на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11 березня 2008 року серії НОМЕР_4 складає з 7/25 частки житлового будинку, а разом складає 106/225.
ОСОБА_4 володіє 29/200 частки домоволодіння 
АДРЕСА_1 , на підставі рішення третейського суду при товарній біржі «Капітал» м. Вінниці від 27 червня 2006 року.
ОСОБА_5 володіє 29/200 частки домоволодіння 
АДРЕСА_1 , на підставі рішення третейського суду при товарній біржі «Капітал» м. Вінниці від 27 червня 2006 року.
Рішенням Вінницької міської ради від 18 серпня 2017 року № 835  ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) по АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 1000 кв. м.
На підставі вказаного рішення 17 квітня 2018 року розроблена технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ДП «Поділягеодезкартографія».
Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, земельній ділянці по АДРЕСА_1 присвоєний кадастровий номер 050100000:03:039:0475.
Суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , посилався на те, що встановлення порядку користування земельною ділянкою між співвласниками указаного будинковолодіння можливе лише в межах 
1 000 кв. м, відповідно до рішення Вінницької міської ради від 18 серпня 2017 року № 835, а частина земельної ділянки понад 0,10 га, яка знаходиться у фактичному користуванні сторін, може бути передана особам в користування (оренду) або набута у власність шляхом викупу. 
При цьому суди попередніх інстанцій посилалися на положення статті 121 ЗК України, яка визначає норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам, а саме: громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 га, в селищах - не більше 0,15 га, в містах - не більше 0,10 га.
Проте, суди не звернули уваги на те, що ОСОБА_2 , звертаючись до суду 
з цим позовом, просив встановити саме порядок користування спірною земельною ділянкою.
Отже, при вирішенні спору, визначаючи варіанти користування земельною ділянкою, суд повинен виходити з розміру часток кожного зі співвласників на нерухоме майно, наявності порядку користування земельною ділянкою,  погодженого власниками або визначеного на підставі відповідного договору, оформленого у встановленому законом порядку. Якщо суд установить, що співвласники визначили порядок користування 
й розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого підстав немає, він ухвалює рішення про встановлення саме такого порядку. Якщо 
ж погодженого або встановленого порядку користування земельною ділянкою немає, то суд установлює порядок користування земельною ділянкою з дотриманням часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном.
При цьому, відхиляючи висновок судової земельно-технічної експертизи 
від 12 вересня 2018 року № 427, відповідно до якого сторонам запропоновано п?ять варіантів встановлення порядку користування земельною ділянкою площею 1 649 кв. м, що знаходиться за адресою: 
АДРЕСА_1 , суди попередніх інстанцій належного мотивування не навели.
Відповідно до статті 402 ЦК України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду.
Земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (володільцем) земельної ділянки.
Земельний сервітут підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому для державної реєстрації прав на нерухоме майно.
У разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту.
Позивач просить встановити проїзд на земельній ділянці загального користування між співвласниками ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
ОСОБА_2 та Комунальним закладом культури «Вінницька міська центральна бібліотечна система». Однак комунальний заклад культури «Вінницька міська центральна бібліотечна система» не є стороною у справі. 
Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції про відмову 
у задоволенні позову, апеляційний суд залишив поза увагою, що спір між сторонами фактично не вирішено. 
Розглядаючи спір, суд повинен з`ясувати усі обставини справи відповідно до обґрунтування позову, змісту позовних вимог та зв`язок між обґрунтуванням, вимогою та вибраним способом захисту.
За таких обставин оскаржувані судові рішення не можна вважати законними та обґрунтованими.
У силу наданих процесуальним законом повноважень, суд касаційної інстанції позбавлений права встановлювати, або вважати доведеними обставини, що не були встановлені судами попередніх інстанцій, надавати оцінку доказам, що не були предметом їх перевірки, чи робити їх переоцінку.
Ураховуючи викладене, суд касаційної інстанції позбавлений можливості ухвалити власне рішення.
Відповідно до пункту першого частини третьої та частини четвертої статті 411 ЦПК Українипідставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані 
у справі докази. Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
Під час нового розгляду, в залежності від висновків судової земельно-технічної експертизи, суду необхідно вирішити питання щодо залучення до участі у справі суміжних землекористувачів.
Керуючись статтями 402, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Семенюк Іван Васильович, задовольнити.
Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 06 березня 
2019 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 06 червня 
2019 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                                Д. Д. Луспеник
 
Судді:                                                                                                           І. А. Воробйова
 
                                                                                                                        Б. І. Гулько
 
                                                                                                                        Р. А. Лідовець
 
                                                                                                                        Ю. В. Черняк