Постанова
Іменем України
 
06 травня 2020 року
м. Київ
 
справа № 235/1685/17
провадження № 61-1620св17 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
 
головуючого - Луспеника Д. Д.,
суддів: Воробйової І. А., Гулька Б. І., Лідовця Р. А., Черняк Ю. В. (суддя-доповідач),
 
учасники справи:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «Амстор»,
відповідач - ОСОБА_1 , 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2 ,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Мамедов Теймур Курбанович, на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від  02  жовтня 2017 року у складі судді Філь О. Є. та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 30 листопада 2017 року у складі колегії суддів: Канурної О. Д., Будулуци М. С., Санікової О. С.,

ВСТАНОВИВ:
 
1.     Описова частина
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У квітні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «Амстор» (далі - ТОВ «Торгівельний будинок «Амстор») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2 , про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння.
 
Позов мотивовано тим, що ТОВ «Торгівельний будинок «Амстор» володіє на праві приватної власності легковими автотранспортними засобами, однак у січні 2015 року частина з них, у тому числі автомобіль «Skoda Superb», 2006  року випуску, номер кузова ( VIN ) НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , було незаконно відчужено за підробленими документами.
 
На підставі звернення ТОВ «Торгівельний будинок «Амстор» слідчим відділом Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості щодо незаконного заволодіння транспортними засобами за ознаками злочинів, передбачених статтями 191, 357 Кримінального кодексу України (далі - КК України), та розпочато кримінальне провадження № 12014040000000109.
 
Під час проведення досудового розслідування за вказаним кримінальним провадженням слідство отримало докази, які вказують на те, що у січні 2015  року колишні працівники ТОВ «Торгівельний будинок «Амстор» здійснили незаконне відчуження автотранспортних засобів товариства, перереєструвавши їх у МРЕВ м. Маріуполя на підставі підроблених документів.
 
10 січня 2015 року ОСОБА_2 , який до 31 грудня 2014 року працював механіком ТОВ «Торгівельний будинок «Амстор», на підставі підробленої довіреності ТОВ «Торгівельний будинок «Амстор» від 05 грудня 2014 року зняв з обліку в Управлінні Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області автомобіль «Skoda Superb», 2006 року випуску, номер кузова ( VIN ) НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , та відчужив його на користь ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою-рахунком від  10  січня 2015 року серії НОМЕР_4 , а відповідачка зареєструвала вказаний автомобіль у МРЕВ м.  Маріуполя за собою і отримала реєстраційний номер НОМЕР_5 .
 
Однак виконавчий директор ТОВ «Торгівельний будинок «Амстор» ОСОБА_6 не надавав ОСОБА_2 повноважень на відчуження вказаного автомобіля, підприємство не мало наміру щодо відчуження вказаного автомобіля.
 
Враховуючи вищевикладене, ТОВ «Торгівельний будинок «Амстор» просило суд: визнати за собою право власності на автомобіль «Skoda Superb», 2006  року випуску, номер кузова ( VIN ) НОМЕР_2 ; витребувати з незаконного володіння ОСОБА_1 автомобіль «Skoda Superb», 2006 року випуску, номер кузова ( VIN ) НОМЕР_6 , реєстраційний номер НОМЕР_5 , судові витрати покласти на відповідача.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від  02  жовтня 2017 року позов ТОВ «Торгівельний будинок «Амстор» задоволено частково. Витребувано з незаконного володіння ОСОБА_1 автомобіль «Skoda Superb», 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_5 .
В іншій частині заявлених вимог відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
 
Рішення суду мотивовано тим, що автомобіль «Skoda Superb», 2006 року випуску, номер кузова ( VIN ) НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , вибув з власності ТОВ «Торгівельний будинок «Амстор» у  незаконний спосіб на підставі підроблених документів, що встановлено досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 12014040000000109.
На підтвердження сплати позивачу коштів за спірний автомобіль ОСОБА_1 надала суду квитанцію до прибуткового касового ордера від  13 грудня 2014 року № 8873 на суму 85 184,31 грн, однак судом встановлено, що зазначена сума коштів до каси підприємства не надходила, що підтверджується банківськими виписками з розрахункових рахунків ТОВ «Торгівельний будинок «Амстор».
Порушене право позивача підлягає захисту шляхом витребування майна з чужого незаконного володіння на підставі статті 387 ЦК України без визнання на нього права власності, оскільки за змістом статті 392 ЦК України позов про визнання права власності на майно подається власником тоді, коли в інших осіб виникають сумніви щодо належності йому цього майна, коли створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності через наявність таких сумнівів чи внаслідок втрати правовстановлюючих документів.
 
Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції
 
Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 30 листопада 2017 року рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від  02  жовтня 2017 року залишено без змін.
 
Ухвалу апеляційного суду мотивовано тим, що суд першої інстанції повно та всебічно з`ясував обставини справи, перевірив доводи та заперечення сторін, дослідив надані сторонами докази та ухвалив законне і  обґрунтоване рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Позивач довів факт незаконного відчуження ОСОБА_1 третьою особою транспортного засобу, який належить йому на праві власності.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводів
 
У касаційній скарзі, поданій у грудні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Мамедов Т. К., посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення в частині задоволення позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у позові. 

Касаційна скарга мотивована тим, що на порушення вимог статті 214 ЦПК України 2004 року суди попередніх інстанцій не визначили, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. 
Застосування положень статей 387, 388 ЦК України можливе лише у випадку, коли між сторонами відсутні договірні правовідносини. Водночас під час розгляду цієї справи суди встановили, що ОСОБА_1 набула у власність спірний автомобіль на підставі довідки-рахунку від  10  січня 2015 року серії  ВІА № 946225, що вказує на існування між сторонами зобов`язальних (договірних) правовідносин. Зазначене унеможливлює застосування у цій справі такого способу захисту права, як витребування майна на підставі статті 387 ЦК України. Крім того, матеріали справи не містять докази визнання договору купівлі-продажу спірного автомобіля, оформленого довідкою-рахунком від  10  січня 2015 року, недійсним. Суди помилково поклали в основу своїх рішень висновки та факти, встановлені під час здійснення кримінального провадження № 12014040000000109, оскільки вони не стосуються предмета доказування у справі, яка переглядається у  касаційному порядку, та є недоведеними з огляду на відсутність обвинувального вироку щодо осіб, причетних до незаконного відчуження автомобіля.
 
Короткий зміст позиції інших учасників справи
 
У відзиві на касаційну скаргу, поданому до суду у лютому 2018 року, ТОВ  «Торгівельний будинок «Амстор» заперечувало проти аргументів адвоката відповідачки, оскаржувані судові рішення вважало законними та обґрунтованими.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
 
Відповідно до частини другої розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
 
Положеннями частини другої статті 389 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній до набрання чинності Законом України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ») передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Ухвалою Верховного Суду від 05 січня 2018 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_3 , на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 02 жовтня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 30 листопада 2017 року, витребувано цивільну справу № 235/1685/17 із суду першої інстанції.
 
Ухвалою Верховного Суду від 05 березня 2018 року справу за позовом ТОВ «Торгівельний будинок «Амстор» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 , про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння призначено до судового розгляду.
 
Фактичні обставини справи
 
Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України ТОВ «Торгівельний будинок «Амстор» (код ЄДРПОУ № 32516492) зареєстроване за адресою: вул. Ленінградська, 27, м. Дніпро, 49038 (а. с. 8-9, т. 1).
 
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 26 вересня 2006 року серії НОМЕР_7 ТОВ «Торгівельний будинок «Амстор» є  власником автомобіля «Skoda Superb», сірого кольору, 2006 року випуску, номер кузова ( VIN ) НОМЕР_8 , реєстраційний номер НОМЕР_9 (а. с. 15, т. 1).
 
Слідчим відділом Територіального управління Міністерства внутрішніх справ України у  Дніпропетровській області за зверненням ТОВ «Торгівельний будинок «Амстор» було розпочате кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12014040000000109 за фактом незаконного заволодіння автотранспортними засобами, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого статтями 191, 357 КК України (а. с. 25-28, т. 1).
 
Під час проведення досудового розслідування за вказаним кримінальним провадженням слідством були отримані докази, які свідчать про те, що особи з числа колишніх працівників підприємства на підставі підроблених документів здійснили у січні 2015 року незаконне відчуження автотранспортних засобів, перереєструвавши їх у МРЕВ м. Маріуполя на свою користь.
Так, 10 січня 2015 року ОСОБА_2 , який до 31 грудня 2014 року працював механіком ТОВ «Торгівельний будинок «Амстор», на підставі підроблених документів, а саме: довіреності ТОВ «Торгівельний будинок «Амстор» від 05 грудня 2014 року, виданої від імені виконавчого директора ОСОБА_6 , за змістом якої ОСОБА_2 уповноважено здійснити зняття з обліку та оформити документацію на транспортній засіб «Skoda Superb», реєстраційний номер, НОМЕР_3 , та наказу ТОВ «Торгівельний будинок «Амстор» від  05 грудня 2014 року б/н, яким ОСОБА_2 зобов`язано зняти з обліку транспортний засіб, вищевказаний автомобіль було знято з обліку в Управлінні Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області (а. с. 11-12, т. 1).
 
Із використанням підроблених довіреності від 05 грудня 2014 року (а. с. 12, т. 1) та наказу від 05 грудня 2014 року (а. с. 11, т. 1) ОСОБА_2 цього ж дня, 10  січня 2015 року, від імені ТОВ  «Торгівельний будинок «Амстор» незаконно відчужив на користь ОСОБА_1 автомобіль «Skoda Superb», сірого кольору, 2006 року випуску, номер кузова ( VIN ) НОМЕР_2 , на підставі довідки-рахунку від 10 січня 2015 року серії ВІА № 946225. 
Указаний автомобіль перереєстровано за відповідачем у МРЕВ м. Маріуполя, якому присвоєно реєстраційний номер НОМЕР_10 (а. с. 13, 14, 19, т. 1).

 
Відповідно до довідки-рахунку від 10 січня 2015 року ВІА № 946225, виданої ТОВ «Автоцентр», вартість автомобіля «Skoda Superb», сірого кольору, 2006 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , який належить ТОВ «Торгівельний будинок «Амстор» та відчужений на користь ОСОБА_1 , становить 85 184,31 грн (а. с. 23, т. 1).
 
З пояснень ОСОБА_6 суди встановили, що він як виконавчий директор ТОВ «Торгівельний будинок «Амстор» не надавав ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам повноваження на відчуження вказаного автомобіля, ніяких довіреностей та наказів щодо цих дій не підписував, підприємство не мало наміру продавати вказаний автомобіль, що підтверджується протоколом допиту ОСОБА_6 під час проведення досудового розслідування у  кримінальному провадженні № 12014040000000109 (а. с. 30-37 т. 1).
 
Згідно з висновками судової почеркознавчої експертизи від 09 червня 2015  року № 62/04-199, проведеної Науково-дослідним експертно-криміналістичним центром при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України в  Дніпропетровській області під час досудового розслідування кримінального провадження № НОМЕР_11 , підписи у наданих на дослідження довіреності від 05 грудня 2014 року про зняття з обліку автомобіля «Skoda Superb», реєстраційний номер НОМЕР_3 , та наказу від  05  грудня 2014 року б/н про зняття з обліку автомобіля «Skoda Superb», реєстраційний номер НОМЕР_3 , від імені ТОВ «Торгівельний будинок «Амстор» виконані не ОСОБА_6 , а іншою особою (а. с. 38-46, т. 1).
 
2.     Мотивувальна частина
 
Позиція Верховного Суду
 
Відповідно до частини другої розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
 
Положеннями частини другої статті 389 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній до набрання чинності Законом України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ») передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Частинами першою та другою статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, і застосовані норми права
 
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і  заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Оскаржувані судові рішення не відповідають зазначеним вище вимогам цивільного процесуального законодавства України.
 
Відповідно до статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
 
Згідно зі статтею 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
 
Згідно зі статтею 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.
 
Відповідно до статті 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.
 
У постанові Верховного Суду від 05 лютого 2020 року у справі № 183/7765/15 (провадження № 61-18542св19) зроблено висновок, що витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема, якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. Подібний висновок зроблений у постановах Верховного Суду від 06 листопада 2019 року у справі № 752/22080/16 (провадження № 61-12256св19) та від 04 березня 2020 року у справі № 234/5040/17 (провадження № 61-27496св18), відповідно до якого спосіб захисту прав у вигляді витребування майна, придбаного за відплатним договором в особи, яка не мала права його відчужувати, застосовується у  випадку відсутності між сторонами договірних відносин.
 
Таким чином, необхідною умовою правильного застосування положень статей 387, 388 ЦК України є відсутність між сторонами зобов`язальних (договірних) правовідносин.
 
За змістом статті 204 ЦПК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
 
Суди попередніх інстанцій у цій справі помилково вважали, що довідка-рахунок не є документом, який підтверджує укладення правочину щодо переходу права власності на автомобіль та тягне за собою зміну його власника.
 
Згідно з пунктом 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від  07  вересня 1998 року № 1388 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів.
Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів є, зокрема, довідка-рахунок за формою згідно з додатком 1, видана суб`єктом господарювання, діяльність якого пов`язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери; договори та угоди, укладені на товарних біржах, інші документи, що встановлюють право власності на транспортні засоби.
 
Суди першої та апеляційної інстанцій не звернули увагу, що відповідач придбав спірне майно у позивача за договором купівлі-продажу, визнання недійсним якого не є предметом позову у цій справі. Відомостей про те, що у судовому порядку такий правочин визнаний недійсним, матеріали справи не містять.
 
За таких обставин укладений між ТОВ «Торгівельний будинок «Амстор» та ОСОБА_1 договір купівлі-продажу автомобіля у вигляді довідки-рахунку є оспорюваним правочином, його нікчемність прямо не встановлена законом, тому суд може застосувати наслідки недійсності правочину лише після встановлення недійсності цього договору рішенням суду.
 
Колегія суддів також вважає, що покладаючи в основу ухвалених у цій справі судових рішень відомості, які містяться у матеріалах досудового розслідування кримінального провадження № 12014040000000109, суди попередніх інстанцій неправильно застосували положення частини четвертої статті 61 ЦПК України 2004 року, відповідно до якої вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
 
Досудове розслідування слідчим правоохоронного органу як окрема стадія кримінального провадження не включає в себе надання оцінки доказам на предмет їх належності і допустимості, це є компетенцією суду. 
Суди попередніх інстанцій, вважаючи доведеними обставини незаконного вибуття з власності позивача спірного автомобіля без вироку суду, порушили процесуальний порядок дослідження доказів, що також вказує на помилковість висновку про можливість витребування у ОСОБА_1 спірного автомобіля на підставі положень статті 387 ЦК України.
 
Обставини неправомірності правочину, який було укладено на підставі підроблених документів, повинні бути предметом доказування у разі заявлення сторонами позову про визнання договору купівлі-продажу недійсним з підстав, визначених статтею 203, 215-216 ЦК України. Позивач вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу, укладеного між ТОВ  «Торгівельний будинок «Амстор» та ОСОБА_1 , не заявляв, а тому суди, встановивши недійсність цього договору, вийшли за межі позовних вимог у цій справі, що є недопустимим відповідно до статті 11 ЦПК України 2004 року.
 
Таким чином, колегія суддів вважає, що ТОВ «Торгівельний будинок «Амстор» обрало неналежний спосіб захисту.
 
Зважаючи на те, що у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені судами повно, але допущено неправильне застосування норм матеріального права, рішення судів попередніх інстанцій в частині задоволення позовних вимог ТОВ «Торгівельний будинок «Амстор» про витребування з незаконного володіння ОСОБА_1 спірного автомобіля не відповідають вимогам статті 263 ЦПК України та підлягають скасуванню відповідно до вимог статті 412 ЦПК України з ухваленням нового рішення у  справі у цій частині позовних вимог.
 
Відповідно до частини першої статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
 
Керуючись статтями 400, 409, 412, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Мамедов Теймур Курбанович, задовольнити.
 
Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від  02  жовтня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від  30 листопада 2017 року в частині задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «Амстор» до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння скасувати та ухвалити у цій частині нове рішення.
 
У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «Амстор» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2 , у частині витребування з  незаконного володіння ОСОБА_1 автомобіля «Skoda Superb», 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_5 , відмовити.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                      Д. Д. Луспеник

Судді:                                                                                                 І. А. Воробйова 

                                                                                                            Б. І. Гулько

                                                                                                            Р. А. Лідовець

                                                                                                            Ю. В. Черняк