Постанова
Іменем  України      
 
03 червня 2020 року
м. Київ
 
справа № 653/2725/15-ц
 
провадження № 61-42906 св 18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
 
головуючого - Луспеника Д. Д.,
 
суддів: Воробйової І. А., Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А.,                Черняк Ю. В., 
 
учасники справи:
позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна»,
відповідач - ОСОБА_1 , 
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» на постанову апеляційного суду Херсонської області від 18 липня 2018 року                     у складі колегії суддів: Вейтас І. В., Кузнєцової О. А., Приходько Л. А.,
ВСТАНОВИВ:
1.                 Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
У вересні 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» (далі - ТОВ «Порше Лізинг Україна») звернулося до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Патріот-Юг» (далі -                             ТОВ «Патріот-Юг»), приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» (далі - ПрАТ «Українська страхова група»), ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про фінансовий лізинг.
Позовна заява мотивована тим, що 05 липня 2013 року між ТОВ «Порше Лізинг Україна» та ТОВ «Патріот-Юг» укладено договір про фінансовий лізинг,                        за умовами якого ТОВ «Порше Лізинг Україна» зобов`язалося передати                        у розпорядження ТОВ «Патріот-Юг» об`єкт лізингу - транспортний засіб «VWTiguanFL 1.4 TSI», 2013 року випуску, а останнє зобов`язалось прийняти об`єкт лізингу і сплатити суму коштів за договором шляхом здійснення періодичних платежів згідно з графіком покриття витрат та виплати лізингових платежів у розмірі 32 000 доларів США, не враховуючи авансового платежу у розмірі 22 400 доларів США.
ОСОБА_1 у договорі про фінансовий лізинг виступив поручителем                         за виконання ТОВ «Патріот-ЮГ» цього договору. Згідно з умовами вказаного договору про фінансовий лізинг поручитель несе солідарну відповідальність за виконання зобов`язань лізингоодержувачем.
Починаючи з вересня 2014 року, лізингоодержувач та поручитель перестали виконувати свої зобов`язання за договором щодо сплати щомісячних платежів, на вимоги не реагували, унаслідок чого виникла заборгованість                  за договором про фінансовий лізинг у розмірі 215 045,36 грн, з яких основна сума заборгованості у розмірі 73 518,46 грн, збитки у розмірі 94 553,26 грн, штраф у розмірі 9 106,50 грн, пеня у розмірі 3 963,87 грн, 3 % річних у розмірі 1 189,16 грн, інфляційні втрати у розмірі 21 967,13 грн, проценти                             за користування чужими грошовими коштами у розмірі 10 746,98 грн. 
З урахуванням викладеного ТОВ «Порше Лізинг Україна» просило суд стягнути солідарно з ТОВ «Патріот-ЮГ» та ОСОБА_1 заборгованість за договором про фінансовий лізинг у розмірі 215 045,36 грн. 
Короткий зміст судових рішень 
Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 23 листопада 2015 року у задоволенні позову ТОВ «Порше Лізинг Україна» відмовлено.
Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 16 березня 2016 року рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 23 листопада 2015 року у частині відмови у задоволенні позову ТОВ «Порше Лізинг Україна» до ТОВ «Патріот-Юг», ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» про стягнення заборгованості за договором про фінансовий лізинг скасовано, провадження у справі у цій частині закрито. Роз`яснено позивачу, що спір відноситься до юрисдикції господарського суду. В іншій частині зазначене рішення суду залишено без змін.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 квітня 2017 року касаційну скаргу ТОВ «Порше Лізинг Україна» задоволено. Рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 23 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 16 березня 2016 року у частині вимог до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про фінансовий лізинг скасовано, справу у цій частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції.
Під час нового розгляду справи судом першої інстанції ТОВ «Порше Лізинг Україна» уточнило позовні вимоги та просило суд стягнути з ОСОБА_1 ,               як поручителя, заборгованість за договором про фінансовий лізинг у розмірі 146 579,68 грн, з яких основна сума заборгованості у розмірі 73 518,46 грн, штраф у розмірі 9 106,50 грн, пеня у розмірі 18 889,13 грн, 3 % річних                                 у розмірі 5 666,74 грн, інфляційні витрати у розмірі 39 398,85 грн. 
Останнім рішенням Генічеського районного суду Херсонської області                        від 24 січня 2018 року у складі судді Венглєвської Н. Б. позовТОВ «Порше Лізинг Україна»задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь  ТОВ «Порше Лізинг Україна» заборгованість за договором про фінансовий лізинг від 05 липня 2013 року, а саме суму основного боргу 73 518,46 грн, штраф у розмірі 9 106,50 грн, пеню у розмірі 3 674,43 грн, 3 % річних у розмірі                    2 627,30 грн, інфляційні втрати у розмірі 26 203,90 грн, а всього 115 130,59 грн. В іншій частині позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь                  ТОВ «Порше Лізинг Україна» судовий збір у розмірі 1 726,96 грн. 
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що рішенням господарського суду Херсонської області від 09 серпня 2016 року позов ТОВ «Порше Лізинг Україна» до основного боржника - ТОВ «Патріот-Юг» про стягнення заборгованості за договором про фінансовий лізинг від 05 липня 2013 року задоволено частково, стягнуто з ТОВ «Патріот-Юг» на користь ТОВ «Порше Лізинг Україна» заборгованість за договором про фінансовий лізинг                  від 05 липня 2013 року у загальному розмірі 115 130,59 грн. 
Таким чином, оскільки ОСОБА_1 , як поручитель, відповідає перед                     ТОВ «Порше Лізинг Україна», як кредитором, солідарно із ТОВ «Патріот-Юг»,  як позичальником, у тому самому обсязі, тому з нього на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором про фінансовий лізинг             від 05 липня 2013 року у загальному розмірі 115 130,59 грн.
Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції
Постановою апеляційного суду Херсонської області від 18 липня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 24 січня 2018 року у частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Порше Лізинг Україна» штрафу                                      у розмірі 9 106,50 грн та інфляційних втрат у розмірі 26 203,90 грн скасовано, ухвалено у цій частині нове рішення, яким відмовлено у задоволенні вказаних позовних вимог. Рішення суду першої інстанції у частині стягнення                                з ОСОБА_1 на користь ТОВ«Порше Лізинг Україна» пені у розмірі               3 674,43 грн залишено без змін. Рішення суду першої інстанції у частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Порше Лізинг Україна» суми основного боргу, 3% річних та, відповідно, загальної суми, що підлягає стягненню, змінено, зменшено суму основного боргу з 73 518,46 грн до                     34 172,30 грн, зменшено суму 3% річних з 2 627,30 грн до 2 466,16 грн, зменшено загальну суму, яка підлягає стягненню всього з 115 129,69 грн до             40 312,89 грн.
Рішення суду першої інстанції у частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Порше Лізинг Україна» судового збору змінено, зменшено його розмір            з 1 726,96 грн до 604,43 грн. Стягнуто з ТОВ «Порше Лізинг Україна» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 683,80 грн.
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що умовами договору про фінансовий лізинг передбачені окремі самостійні зобов`язання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обов`язку. Унаслідок неналежного виконання цих зобов`язань позовна давність за вимогами кредитора до позичальника і строк до поручителя, оскільки поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник про повернення заборгованих коштів, повинні обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. 
ТОВ «Порше Лізинг Україна» звернулось до суду 09 вересня 2015 року. Порука припинилася щодо лізингових платежів за період з жовтня 2014 року по лютий 2015 року (включно), а стягненню з поручителя підлягають платежі                              за березень 2015 року у розмірі 12 277 грн, квітень 2015 року у розмірі 11 540,38 грн, травень 2015 року у розмірі 10 354,92 грн. 3 % річних мають нараховуватися на прострочені платежі за період з березня по травень               2015 року. 
Вимоги позивача про стягнення штрафу є безпідставними, так як штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, не можливе їх одночасне застосування за одне й те саме порушення (стаття 61 Конституції України).
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
У касаційній скарзі ТОВ «Порше Лізинг Україна» просить оскаржувану постанову апеляційного суду Херсонської області від 18 липня 2018 року скасувати й залишити у силі рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 24 січня 2018 року, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду                    від 06 вересня 2018 року відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано цивільну справу № 653/2725/15-ц з Генічеського районного суду Херсонської області. 
У жовтні 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями                 від 15 квітня 2020 року справу передано судді-доповідачеві. 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2020 року справу за зазначеним позовом призначено до розгляду.
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
Касаційна скарга мотивована тим, що оскільки 19 травня 2015 року                    ТОВ «Порше Лізинг Україна» було направлено відповідачу, як поручителю, вимогу про погашення заборгованості за договором про фінансовий лізинг, яку отримано останнім 23 червня 2015 року, а з позовом до суду звернувся               у вересні 2015 року, тому шестимісячний строк на звернення з вимогою до поручителя слід вираховувати після спливу десяти робочих днів з моменту направлення цієї вимоги відповідачу. Таким чином, ТОВ «Порше Лізинг Україна» встановлений законодавством шестимісячний строк на звернення з вимогою до поручителя не пропущено. 
Відповідач, як поручитель, відповідає за зобов`язаннями лізингоодержувача               у повному обсязі, розмір яких встановлено преюдиційним рішенням господарського суду Херсонської області від 09 серпня 2016 року, у тому числі стягнення інфляційних втрат, штрафу. Крім того, лізингові платежі                         за договором про фінансовий лізинг розраховані і підлягають сплаті виключно у гривні, тому було правомірно нараховано інфляційні втрати.
Відзив на касаційну скаргу не надійшов. 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
05 липня 2013 року між ТОВ «Порше Лізинг Україна» та ТОВ «Патріот-Юг» укладено договір про фінансовий лізинг, за умовами якого ТОВ «Порше Лізинг Україна» зобов`язалося передати у розпорядження ТОВ «Патріот-Юг» об`єкт лізингу - транспортний засіб «VWTiguanFL 1.4 TSI», 2013 року випуску,                         а останнє зобов`язалось прийняти об`єкт лізингу і сплатити суму коштів                  за договором шляхом здійснення періодичних платежів згідно з графіком покриття витрат та виплати лізингових платежів у розмірі 32 000 доларів США, не враховуючи авансового платежу у розмірі 22 400 доларів США.
ОСОБА_1 у договорі про фінансовий лізинг виступив поручителем                         за виконання ТОВ «Патріот-ЮГ» цього договору. Згідно з умовами вказаного договору про фінансовий лізинг поручитель несе солідарну відповідальність за виконання зобов`язань лізингоодержувачем.
ТОВ «Порше Лізинг Україна»вказувало про те, що у тому числі  ОСОБА_1  взяті на себе зобов`язання не виконував, на вимоги не реагував, унаслідок чого виникла заборгованість за договором про фінансовий лізинг у розмірі 146 579,68 грн, з яких основна сума заборгованості у розмірі 73 518,46 грн, штраф у розмірі 9 106,50 грн, пеня у розмірі 18 889,13 грн, 3 % річних                                 у розмірі 5 666,74 грн, інфляційні витрати у розмірі 39 398,85 грн.
Рішенням господарського суду Херсонської області від 09 серпня 2016 року позов ТОВ «Порше Лізинг Україна» до основного боржника -                             ТОВ «Патріот-Юг» про стягнення заборгованості за договором про фінансовий лізинг від 05 липня 2013 року задоволено частково, стягнуто з ТОВ «Патріот-Юг» на користь ТОВ «Порше Лізинг Україна» заборгованість за договором про фінансовий лізинг від 05 липня 2013 року, а саме суму основного боргу 73 518,46 грн, штраф у розмірі 9 106,50 грн, пеню у розмірі 3 674,43 грн,                         3 % річних у розмірі 2 627,30 грн, інфляційні втрати у розмірі 26 203,90 грн, судовий збір у розмірі 1 726,96 грн. 
2. Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження                       у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» передбачено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. 
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України (тут і далі в редакції до наведених змін) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Касаційна скарга ТОВ «Порше Лізинг Україна» підлягає частковому задоволенню. 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону постанова апеляційного суду не відповідає. 
Статтею 546 ЦК України тут і надалі у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою.
За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника                 за виконання ним свого обов`язку.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 цього Кодексу).
Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України).
У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. 
Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України).
Припинення поруки пов`язане, зокрема, із закінченням строку її чинності.
За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.
Аналіз вищевказаних положень закону свідчить про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов`язання за договором повинно бути пред`явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами). 
Ураховуючи викладене, апеляційний суд у порушення вищевказаних положень законодавства не врахував, що у травні 2015 року ТОВ «Порше Лізинг Україна» було направлено відповідачу, як поручителю, вимогу про погашення заборгованості за договором про фінансовий лізинг, а з позовом до суду товариство звернулось у вересні 2015 року, тобто ТОВ «Порше Лізинг Україна» встановлений законодавством шестимісячний строк на звернення з вимогою до суду до поручителя не пропущено. 
Суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини у справі, від яких залежить правильне вирішення спору, вірно застосувавши норми матеріального права, дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 , як поручитель, відповідає перед ТОВ «Порше Лізинг Україна», як кредитором, солідарно із ТОВ «Патріот-Юг», як позичальником, у тому самому обсязі. 
Отже, оскільки відповідачем, як поручителем, належним чином взяті на себе зобов`язання за договором про фінансовий лізинг не виконано, унаслідок чого утворилась заборгованість за цим договором, яка підлягає стягненню                         з останнього, а саме сума основного боргу 73 518,46 грн, пеня у розмірі 3 674,43 грн, 3 % річних у розмірі 2 627,30 грн, інфляційні втрати у розмірі 26 203,90 грн. Розмір заборгованості відповідає преюдиційному рішенню господарського суду Херсонської області від 09 серпня 2016 року. 
Проте суд першої інстанції дійшов безпідставного висновку про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 9 106,50 грн, так як штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, не можливе їх одночасне застосування   за одне й те саме порушення (стаття 61 Конституції України). Зазначені висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 21 жовтня 2015 року № 6-2003 цс 15
Згідно зі статтею 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.
Керуючись статтями 400, 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» задовольнити частково. 
Постанову апеляційного суду Херсонської області від 18 липня 2018 року скасувати, рішення Генічеського районного суду Херсонської області                        від 24 січня 2018 року у частині стягнення з ОСОБА_1  на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» заборгованості за договором про фінансовий лізинг від 05 липня 2013 року,               а саме суми основного боргу 73 518,46 грн, пені у розмірі 3 674,43 грн,                     3 % річних у розмірі 2 627,30 грн, інфляційних втрат у розмірі 26 203,90 грн залишити у силі. 
Відмовити у задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» у частині стягнення на його користь з  ОСОБА_1  штрафу у розмірі 9 106,50 грн.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                    Д. Д. Луспеник
 
Судді:                                                                                               І. А. Воробйова 
 
                                                                                                            Б. І. Гулько
 
                                                                                                            Р. А. Лідовець
 
                                                                                                            Ю. В. Черняк