Справа № 463/1362/20                                 Головуючий у 1 інстанції: Стрепко Н.Л. 
Провадження № 33/811/592/20                 Доповідач: Партика І. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

        26 травня 2020 року Львівський апеляційний суд у складі судді Партики І. В., за участі правопорушника ОСОБА_1 , представника правопорушника - адвоката Дикунського М.В., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Дикунського М.В., подану в інтересах ОСОБА_1 на постанову Личаківського районного суду м. Львова від 22 квітня 2020 року щодо останнього за ч. 1 ст. 130 КУпАП, 

встановив:

постановою Личаківського районного суду м. Львова від 22 квітня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.
Згідно з оскарженою постановою, ОСОБА_1 11 лютого 2020 року о 01 год. 19 хв. на вул. Зеленій, 86 у м. Львові керував автомобілем марки «Nissan Tiida», н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, неприродня блідість шкірного покриву обличчя, поведінка не відповідає дійсності. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі водій відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
На зазначену постанову адвокат ОСОБА_1 - Дикунський М.В. подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування апеляційної скарги вказує, постанова суду є незаконна, необґрунтована та така, що не відповідає фактичним обставинам справи. Зазначає, що суд не прийняв до уваги пояснення правопорушника та його представника. Заперечує факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки останній просив працівників поліції відібрати у нього взірці крові у зв`язку з тим, що не хотів здавати взірці сечі. Вказує, що огляд на стан сп`яніння відповідно до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 9 листопада 2015 року за № 1452/735 проводиться у найближчому закладі охорони здоров`я, однак ОСОБА_1 доставили у медичний заклад за 75 км від Львова. Крім того, працівником поліції було складено направлення ОСОБА_1 на огляд, як видно з відеозапису, вже у кабінеті чергового лікаря, а не після виникнення підстав вважати, що такий перебуває у стані сп`яніння. Вважає, що ОСОБА_1 не скеровували для огляду на стан наркотичного сп`яніння, що підтверджується розмовою в салоні автомобіля між останнім і працівником поліції, адже працівник поліції вказала, що триває адмінзатримання. Окрім того, у наведеній вище Інструкції вказано, що предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Також для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у п. 12 Інструкції. ОСОБА_1 у приміщенні Золочівського ЦРЛ повідомив працівників поліції, що не хоче в туалет, не може здати сечу на аналіз та просить відібрати у нього для проведення тесту кров. Про це він вказав тричі. Також зазначає, що година у протоколі не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складений о 03:57 год., а з відеозапису вбачається, що о 03:44 год. вони ще перебували у м. Золочів Львівської області. Окрім того, відеозапис не містить даних з місця події, тобто моменту, коли працівники поліції запідозрили ОСОБА_1 стан сп`яніння. ОСОБА_1 вказує, що працівниками поліції не було роз`яснено його права на юридичну допомогу, а також положення ст. 63 Конституції України. З урахуванням наведеного, просить провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Наголошує на тому, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки останній не відмовлявся від проходження медичного огляду, а працівники поліції натомість грубо порушили права ОСОБА_1 , про що ОСОБА_1 та його представник вказували в суді першої інстанції.
Заслухавши пояснення правопорушника та його представника - адвоката Дикунського М.В., які підтримали доводи апеляції, дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, додаткові письмові пояснення правопорушника ОСОБА_1 , вважаю, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.
Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, зокрема за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
       Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції, детально дослідивши матеріали та обставини справи, давши їм належну оцінку, прийшов до обґрунтованого і вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Відповідно до п.7 розділу 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).
Відповідно до п.6 розділу IX «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі» у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Відповідно до п. 10, 12 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 9 листопада 2015 року за № 1452/735 зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.
Отже, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові судді обставин, підтверджується належними та допустимими доказами, зокрема: даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №082416 від 11 лютого 2020 року, записі з камер відеоспостереження патрульних, листі Комунального некомерційного підприємства «Золочівська центральна районна лікарня» Золочівської районної ради Львівської області від 5 березня 2020 року №264/01, постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП 18 №447844 від 11 лютого 2020 року.
Так,зокрема, з листа Комунального некомерційного підприємства «Золочівська центральна районна лікарня» Золочівської районної ради Львівської області від 5 березня 2020 року №264/01 вбачається, що забір крові для встановлення факту перебування особи у стані наркотичного сп`яніння береться у тих випадках, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у п. 12 Інстуркції 1413/27858, - це важкий стан, кома. Обстежуваний ОСОБА_1 у такому стані не перебував. Крім того, зазначено, що відповідно до пояснюючої записки лікаря ОСОБА_2 , ОСОБА_1 категорично відмовився від здачі аналізу сечі, тому обстеження не було проведено.
Жодних порушень прав ОСОБА_1 , у тому числі і права на захист та справедливий суд, ні під час складання і оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, ні під час розгляду адміністративної справи судом першої інстанції, апеляційним судом не встановлено.
Доводи апеляційної скарги про незаконність, необґрунтованість постанови суду першої інстанції та невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи - апеляційним судом не беруться до уваги, оскільки такі не знайшли свого підтвердження. 
Накладене адміністративне стягнення відповідає вимогам ст.33 КУпАП та є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчинення нових правопорушень.
За таких умов постанову судді першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Керуючись ст. 294 КУпАП
постановив:
   
апеляційну скаргу адвоката Дикунського М.В., подану в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову  Личаківського районного суду м. Львова від 22 квітня 2020 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І. В.