Ухвала
 
25 травня 2020 року                                                                                          
м. Київ
 
справа № 320/10817/18
провадження № 61-5386ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Шиповича В. В. (суддя - доповідач), Синельникова Є. В., Хопти С. Ф.,
розглянувши касаційні скарги ОСОБА_1 на постанову Запорізького апеляційного суду від 11 лютого 2020 року та додаткову постанову Запорізького апеляційного суду від 24 березня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - ОСОБА_3 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
ВСТАНОВИВ:
У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа,яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - ОСОБА_3 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області 
від 30 жовтня 2019 року позов задоволено, визнано ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Постановою Запорізького апеляційного суду від 11 лютого 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено, рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 30 жовтня 2019 року по цій справі скасовано, у задоволенні позову відмовлено.
Додатковою постановою Запорізького апеляційного суду від 24 березня 2020 року стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 1 057, 20 грн та витрати на правничу допомогу в суму 3 500 грн.
17 березня 2020 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу в справі № 320/10817/18 на постанову Запорізького апеляційного суду від 11 лютого 2020 року, повний текст якої складено 17 лютого 2020 року.
Ухвалою Верховного Суду від 10 квітня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху.
Вимоги ухвали суду від 10 квітня 2020 року виконані.
06 травня 2020 року засобами поштового зв`язку представник 
ОСОБА_1 - адвокат Леоновець А. О. подала касаційну скаргу на додаткову постанову Запорізького апеляційного суду від 24 березня 2020 року.
Відповідно до статті 390 Цивільного процесуального кодексу України 
(далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Касаційна скарга містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження додаткової постанови Запорізького апеляційного суду 
від 24 березня 2020 року, яке підлягає задоволенню, оскільки копія оскаржуваної додаткової постанови апеляційного суду отримана 
ОСОБА_1 13 квітня 2020 року.
Заявник як підставу касаційного оскарження зазначає пункт 1 
частини другої статті 389 ЦПК України, вважаючи що апеляційний суд не врахував висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені:
- у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 листопада 2019 року у справі № 904/4494/18, від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17;
- у постановах Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі 
№ 2-3901/08ц, від 10 липня 2019 року у справі № 753/6459/16, від 31 липня 2019 року у справі № 345/4389/16-ц, від 07 серпня 2019 року у справі 
№ 761/6483/17, від 13 листопада 2019 року у справі № 761/17654/17, 
від 01 лютого 2018 року у справі № 283/1433/16-ц, від 24 січня 2020 року у справі № 546/912/16-ц.
Також заявник вказує на порушення апеляційним судом норм процесуального права при вирішенні справи по суті та вирішення питання про розподіл судових витрат.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Касаційні скарги ОСОБА_1 на постанову Запорізького апеляційного суду від 11 лютого 2020 року та додаткову постанову Запорізького апеляційного суду від 24 березня 2020 року подані з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.
Оскільки вимоги ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху виконані, підстави для повернення касаційних скарг чи відмови у відкритті касаційного провадження, на час вирішення питання про відкриття касаційного провадження не встановлені, тому необхідно відкрити касаційне провадження у справі № 320/10817/18.
Разом із касаційною скаргою на додаткову постанову Запорізького апеляційного суду від 24 березня 2020 року заявником подана заява про зупинення виконання додаткової постанови Запорізького апеляційного суду від 24 березня 2020 року, яке мотивоване тим, що не задоволення вказаної заяви може призвести до негативних наслідків для заявника, оскільки виконання оскаржуваної додаткової постанови порушить його права та в подальшому утруднить повернення стягнутих з нього грошових коштів.
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
Клопотання про зупинення виконання (дії) судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення. Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення або його дії, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
В межах доводів наведених заявником, суд не вбачає необхідності в зупиненні виконання оскаржуваної додаткової постанови, якою вирішено питання про судові витрати та стягнуто із ОСОБА_1 4 557, 20 грн.
У разі скасування оскаржених судових рішень інтереси заявника забезпечені механізмом повороту виконання (стаття 444 ЦПК України).
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження додаткової постанови Запорізького апеляційного суду від 24 березня 
2020 року у справі № 320/10817/18.
 
Відкрити касаційне провадження за касаційними скаргами ОСОБА_1 на постанову Запорізького апеляційного суду від 11 лютого 2020 року та додаткову постанову Запорізького апеляційного суду 
від 24 березня 2020 року у справі № 320/10817/18.
Витребувати із Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області матеріали цивільної справи № 320/10817/18.
Копію ухвали надіслати особі, яка подала скаргу, а також учасникам справи із копіями касаційних скарг та доданих до них документів.
Відмовити у задоволенні клопотання  ОСОБА_1 про зупинення виконання додаткової постанови Запорізького апеляційного суду від 24 березня 2020 року.
Роз`яснити учасникам справи № 320/10817/18 право подати до суду касаційної інстанції з додержанням вимог статті 395 ЦПК України відзив на касаційні скарги у строк до 22 червня 2020 року.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                              В. В. Шипович
 
Є. В. Синельников
 
С. Ф. Хопта