Ухвала
20 січня 2020 року
м. Київ
 
справа № 200/5364/19
провадження № 61-442ск20
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Карпенко С. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 липня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 28 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Іста-Центр» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, визнання протиправними дій,
ВСТАНОВИВ:
27 грудня 2019 року подана касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 липня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 28 листопада 2019 року. 
Згідно з частиною першою статті 9 Цивільного процесуального кодексу      (далі - ЦПК) України цивільне судочинство в судах провадиться державною мовою.
Відповідно до частини першої статті 10 Конституції України державною мовою в Україні є українська мова.
У рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 1999 року№ 10-рп/99 (справа № 1-6/99) зазначено, що українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (частина п`ята статті 10 Конституції України).
З огляду на зазначене касаційна скарга повинна бути викладена державною (українською) мовою, проте ця вимога заявником не додержана. 
За таких обставин заявнику необхідно подати до Верховного Суду виправлену касаційну скаргу, викладену державною мовою і оформлену у відповідності до вимог статті 392 ЦПК України, та надати копії виправленої касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи.
Згідно з пунктом 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на рішення суду судовий збір справляється у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.
Як убачається зі змісту оскаржуваних судових рішень та змісту касаційної скарги, ОСОБА_1 заявлено дві вимоги немайнового характеру.
Згідно з підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції, чинній на час подання позову, за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становила 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (768,40 грн).
Касаційний суд зауважує, що на заявника касаційної скарги не поширюються пільги щодо сплати судового збору, визначені пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки  ОСОБА_1 не заявлено вимоги про стягнення заробітної плати або поновлення на роботі.
Тому ОСОБА_1 за подання касаційної скарги необхідно сплатити судовий збір у розмірі 3073,60 грн (1536,80(768,40*2)х200%), про що надати відповідний документ або документ, що підтверджує підстави звільнення його від сплати судового збору відповідно до закону.
Судовий збір за подання касаційної скарги має бути зараховано за платіжними реквізитами: отримувач коштів - УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) - 899998, номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) - UA288999980313151207000026007, код класифікації доходів бюджету - 22030102, найменування податку, збору, платежу - «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
Оскільки касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 ЦПК України, вона відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України залишається без руху.
 
Керуючись статтями 127, 185, 390, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 липня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 28 листопада 2019 року залишити без руху.
Надати заявнику десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення зазначених недоліків. 
У разі невиконання у встановлений судом строк вимог цієї ухвали скарга вважатиметься неподаною і буде повернута заявнику. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                                     С. О. Карпенко