ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" березня 2020 р.           Справа№ 911/2113/19
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Гаврилюка  О.М.
суддів:            Суліма  В.В. 
          Ткаченка Б.О. 

секретар судового засідання - Нікітенко А.В.

за участю представників:
від позивача: особисто Костина П.О.  
від відповідача: не з`явились      

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртунельбуд"
на рішення Господарського суду Київської області від 15.10.2019 (повний текст рішення складено 04.11.2019)
у справі № 911/2113/19 (суддя Подоляк Ю.В.)
за позовом Фізичної особи - підприємця Костини Павла Олександровича
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртунельбуд"
про стягнення 659 789,70 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 15.10.2019 у справі №  911/2113/19 позов Фізичної особи-підприємця Костини Павла Олександровича до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртунельбуд" про стягнення 659 789,70 грн., з яких 589    035    грн. основний борг, 53 761,70 грн. інфляційні втрати, 16 993 грн. 3% річних, задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача 589 035 грн. основного боргу, 16 993 грн. 3% річних, 51 833,31 грн. інфляційних втрат, 9 867,92 грн. витрат по сплаті судового збору. В решті позову в частині стягнення 1 928,39 грн. інфляційних втрат відмовлено.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Укртунельбуд" звернулось до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить відкрити апеляційне провадження у справі; скасувати рішення Господарського суду Київської області від 15.10.2019 у справі №  911/2113/19 та постановити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
Підстави апеляційної скарги обґрунтовуються наступними доводами.
На думку скаржника, господарським судом першої інстанції не враховано той факт, що строк дії договору від 21.08.2017 № 21/08-17 закінчився 31.12.2017, тому подальші акти виконаних робіт за період з 31.01.2018 по 13.08.2018 не мають жодного відношення до даного договору, так як не них не поширюються норми даного договору, а заборгованість відповідача перед позивачем становить суму у розмірі 320  335,00 грн.
Скаржник зазначає, що оскільки сторонами у договорі процентів за користування зазначеними коштами не встановлений, то у позивача відсутні правові підстави для покладення на відповідача відповідальності за порушення грошового зобов`язання відповідно до правил ст. 625 ЦК України.
Згідно із витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 911/2113/19 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Сулім В.В., Ткаченко Б.О.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.11.2019 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртунельбуд" на рішення Господарського суду Київської області від 15.10.2019 у справі №  911/2113/19 залишено без руху, надано скаржнику строк на усунення недоліків апеляційної скарги.
Разом з цим судом встановлено, що поштове пересилання за №  0411629393129, разом із ухвалою від 27.11.2019, яка направлялась на визначену скаржником, Товариством з обмеженою відповідальністю "Укртунельбуд", адресу - 07300, м Вишгород, вул. Комсомольська, 5, повернута поштовим відділенням з поміткою: "Інші причини, що не дали змоги виконати обов`язок пересилання поштового відправлення".
З врахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність повторного надсилання скаржнику ухвали суду від 27.11.2019  з наданням строку для усунення вказаних недоліків.
07.02.2020 на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшло поштове повідомлення № 0411630066174 із якого вбачається, що скаржник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Укртунельбуд", отримав повторне надсилання із копією ухвали Північного апеляційного господарського суду від 27.11.2020 про залишення апеляційної скарги без руху 05.02.2020.
10.02.2020 скаржником усунено недоліки апеляційної скарги та подано до суду апеляційної інстанції докази, що підтверджують доплату судового збору, шляхом подання відповідної заяви.
Відтак, скаржником усунено недоліки поданої апеляційної скарги.
Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 11.02.2020, у зв`язку із перебуванням судді Ткаченка Б.О. на лікарняному призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.
Відповідно до витягу із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 911/2113/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Майданевич А.Г., Сулім В.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.02.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртунельбуд" на рішення Господарського суду Київської області від 15.10.2019 та призначено справу №  911/2113/19 до розгляду у судовому засіданні 05.03.2020.
Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 04.03.2020, у зв`язку із перебуванням судді Майданевича А.Г., на лікарняному, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №  911/2113/19.
Відповідно до витягу із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 911/2113/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Ткаченко Б.О., Сулім В.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.03.2020 прийнято справу №  911/2113/19 до провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртунельбуд" на рішення Господарського суду Київської області від 15.10.2019 у складі колегії суддів: головуючий суддя - Гаврилюк  О.М., судді: Ткаченко Б.О., Сулім В.В.
04.03.2020 від відповідача через відділ канцелярії суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку із неможливістю представника відповідача бути у судовому засіданні 05.03.2020.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.03.2020 відкладено розгляд справи № 911/2113/19 на 16.03.2020.
Представник відповідача у судове засідання 16.03.2020 не з`явився.
Згідно із ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи, які містять докази повідомлення всіх учасників судового процесу про дату, час та місце судового засідання, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, враховуючи положення ч. 12 ст. 270 ГПК, судова колегія ухвалила розглядати апеляційну скаргу за відсутності представника відповідача.
Представник позивача у судовому засіданні 16.03.2020 заперечив проти доводів апеляційної скарги, просив рішення Господарського суду Київської області від 15.10.2019 у справі № 911/2113/19 залишити без змін, вимоги апеляційної скарги без задоволення.
Згідно із ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, встановила наступне.
Як вбачається із матеріалів справи та вірно встановлено господарським судом першої інстанції, 21.08.2017 між позивачем та відповідачем укладено договір про надання автотранспортних послуг за № 21/08-17, згідно із п. 1.1 якого відповідач, за договором замовник, доручає, а позивач, за договором виконавець, зобов`язується надати автотранспортні послуги автомобілем FAW CA 3252, державний номер НОМЕР_1 , а відповідач бере на себе зобов`язання оплатити позивачу зазначені послуги згідно умов цього договору. Вартість послуг при восьмигодинному робочому дні та п`ятиденному робочому тижні за зміну складає (вартість послуг за 1 год. (грн. без ПДВ): FAW CA 3252 з пробігом автомобіля до 120 км 500 грн., FAW CA 3252 з пробігом автомобіля до 160 км 535 грн. 
Відповідно до п.п. 2.1.3, 2.1.6 договору відповідач зобов`язався своєчасно та в повному обсязі сплачувати надані послуги в порядку та на умовах визначених даним договором, а також провести розрахунки з позивачем згідно з умовами цього договору.
Згідно із п. 3.1 договору відповідач здійснює розрахунки за надані послуги на підставі та у відповідності з щомісячними актами здачі-приймання послуг та щоденними змінними рапортами про роботу автотранспорту. Оплата здійснюється відповідачем за виконану роботу не пізніше 20 банківських днів з дня підписання акту здачі-приймання робіт, шляхом перерахування відповідної суми на розрахунковий рахунок позивача.
Також сторонами погоджено умови про те, що цей договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками обох сторін та діє до 31.12.2017. За умови відсутності письмової заяви будь-якої з сторін про припинення або зміну умов цього договору протягом 10 банківських днів після закінчення строку дії цього договору, він вважається пролонгованим на наступний календарний рік на тих самих умовах (п.п. 5.1, 5.2 договору).
Факт надання позивачем відповідачу автотранспортних послуг та прийняття останнім вказаних послуг на загальну суму у розмірі 589  035,00 грн., підтверджується актам виконаних робіт, а саме: від 31.08.2017 за № 1 на суму 25  095,00 грн., від 29.09.2017 за № 2 на суму 59  575,00 грн., від 31.10.2017 за № 3 на суму 76  665,00 грн., від 30.11.2017 за № 4 на суму 80  000,00 грн., від 31.12.2017 за № 5 на суму 79  000,00 грн., від 31.01.2018 за № 6 на суму 41  315,00 грн., від 28.02.2018 за № 7 на суму 52  885,00 грн., від 31.03.2018 за № 8 на суму 50  000,00 грн., від 30.04.2018 за № 9 на суму 28  000,00 грн., від 31.05.2018 за № 10 на суму 20  000,00 грн., від 30.06.2018 за № 11 на суму 20  000,00 грн., від 31.07.2018 за № 12 на суму 43  000,00 грн. та від 13.08.2018 за № 13 на суму 13  500,00 грн.
Зазначені вище акти підписані без зауважень позивачем та відповідачем, скріплені їх печатками, належним чином засвідчені копії наявні у матеріалах справи.
Однак, відповідачем свої зобов`язання в частині оплати наданих позивачем послуг не виконано, у зв`язку із чим у відповідача виникла заборгованість перед позивачем на суму у розмірі 589  035,00 грн.
Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Приписами ст. 903 ЦК України встановлено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
Також в ч. 1 ст. 193 ГК України передбачено, що до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Натомість відповідачем не здійснено розрахунку з позивачем, відповідно до п. 3.1 договору, доказів сплати позивачу заборгованості у розмірі 589  035,00 грн. відповідачем не надано.
Таким чином, апеляційний господарський суд дійшов висновку , що вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за надані позивачем послуги згідно із договором у розмірі 589  035,00 грн. є такою, що підтверджена матеріалами справи та відповідає чинному законодавству.
Також позивачем, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, заявлено вимогу про стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 53  761,70 грн. та 3% річних у розмірі 16  993,00 грн.
Згідно із ч. 2 ст. 193, ч. 1. ст. 216 ГК України порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором; учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Перевіривши за допомогою програми "Калькулятор:Ліга:Закон" розрахунок сум інфляційних втрат та 3% річних, враховуючи встановлення господарським судом першої інстанції правильного початку прострочення виконання грошового зобов`язання відповідачем за актом виконаних робіт від 13.08.2018 за № 13 на суму у розмірі 13  500,00 грн., апеляційний господарський суд дійшов висновку, що суми інфляційних втрат у розмірі 51  833,31 грн. та 3% річних у розмірі 16  993,00 грн. є правильними та такими, що підлягають стягненню з відповідача.
Колегія суддів апеляційного господарського суду не погоджується із доводами апеляційної скарги враховуючи викладене та наступне.
Враховуючи положення ч. 2 ст. 625 ЦК України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Вимагати сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції, а також 3% річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу.
У випадку відсутності зазначення в договорі розміру процентів, відповідальність за порушення грошового зобов`язання настає на підставі вимог закону, а саме ст. 625 ЦК України.
Тобто посилання скаржника на те, що сторонами у договорі процентів за користування зазначеними коштами не встановлено, то у позивача відсутні правові підстави для покладення на відповідача відповідальності за порушення грошового зобов`язання відповідно до правил ст. 625 ЦК України, є таким, що не відповідає положенням чинного законодавства та змісту ст. 625 ЦК України.
Як вже зазначалось, позивач та відповідач у п. 5.2 договору погодили умову про те, що за умови відсутності письмової заяви будь-якої з сторін про припинення або зміну умов цього договору протягом 10 банківських днів після закінчення строку дії цього договору, він вважається пролонгованим на наступний календарний рік на тих самих умовах.
Таким чином, враховуючи викладене та те, що відповідачем не надано письмової заяви про припинення договору, цей договір був пролонгованим на наступний календарний рік на тих самих умовах.
Відповідно до ст.ст. 73, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.
З огляду на вищевикладене, правові підстави для зміни чи скасування рішення Господарського суду Київської області від 15.10.2019 у справі № 911/2113/19 та для задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртунельбуд», відсутні.
Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).
Скаржником у апеляційній скарзі не наведено порушень норм процесуального права, передбачених ч. 3 ст. 277 ГПК України, що є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення. 
Твердження апеляційної скарги не спростовують висновків, викладених у рішенні Господарського суду Київської області від 15.10.2019 у справі № 911/2113/19.
Скаржником, на підтвердження доводів щодо неправильного застосування норм процесуального та матеріального права, не наведено обставин, які б свідчили про наявність таких порушень.
Отже, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час перегляду рішення судом апеляційної інстанції, скаржник не подав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 73, 74, 76-79 ГПК України.  
За встановлених обставин, на думку колегії суддів, висновок місцевого суду про наявність правових підстав для часткового задоволення заявлених позовних вимог відповідає нормам чинного законодавства, фактичним обставинам справи і наявним у ній матеріалам, а доводи апеляційної скарги його не спростовують.
З огляду на викладене, підстав для зміни або скасування рішення місцевого суду не вбачається.
Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на заявника апеляційної скарги - Товариство з обмеженою відповідальністю «Укртунельбуд», згідно із ст. 129 ГПК України.
Керуючись ст.ст. 124, 129-1 Конституції України, ст.ст. 8, 11, 74, 129, 240, 267-270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртунельбуд» залишити без задоволення. 
2. Рішення Господарського суду Київської області від 15.10.2019 у справі №  911/2113/19 залишити без змін.
3. Судові витрати покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Укртунельбуд».
4. Справу № 911/2113/19 повернути до Господарського суду Київської області.

Повний текст постанови складено 23.03.2020.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. 
Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 286- 291 Господарського процесуального кодексу України. 

Головуючий суддя                                                            О.М. Гаврилюк 

Судді                                                                                В.В.  Сулім

                                                                                Б.О. Ткаченко