СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"10" червня 2020 р.                                                                                     Справа № Б-39/64-10  
Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого судді  суддів: За участю секретаря судового засідання: За участю представників сторін: від заявника апеляційної скарги (ТОВ «Приватофис»):      від кредитора (ТОВ «Фінансова компанія «Поліс»):    від боржника:   від арбітражного керуючого: від кредиторів: від інших учасників справи: розглянувши апеляційну скаргу (вх.№774 Х) на ухвалу Господарського суду від у справі за скаргою боржника (вх.№5832 від 06.03.2019) на дії учасників ліквідаційної процедури (кредитора банкрута- ТОВ "ФК "Поліс") у справі з урахуванням уточнень (вх.№3766 від 13.02.2020) на дії учасника ліквідаційної процедури у справі за заявою: про 	 Чернота Л. Ф.  Білецька А.М., Радіонова О. О.  Телеснюк І.В.   Філімонова О.М. (адвокат) - ордер серії ДП №1968/000039 від 03.06.2020 року на надання правової допомоги, свідоцтво №3415 від 14.07.2017 року про право на заняття адвокатською діяльністю, видане на підставі рішення №77 від 11.07.2017 року Ради адвокатів Дніпропетровської області  Гемей В.В. (адвокат) свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №000188 від 18.10.2017 року, довіреність б/н від 27.12.2019 року  Бєлокриницький А.О. (адвокат) свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №926 від 08.04.2011 р., довіреність б/н від 26.09.2017 р. не з`явились не з`явились не з`явились  Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРИВАТОФИС", м. Дніпро  Харківської області 14.02.2020 року №Б-39/64-10 (суддя Усатий В.О.)  ФОП Колядинського Андрія Олеговича, м. Харків    №Б-39/64-10   ФОП Колядинського Андрія Олеговича , м. Харків визнання банкрутом  визнання банкрутом 	
 	 	
В С Т А Н О В И В:

          В провадженні Східного апеляційного господарського суду перебуває справа               №Б-39/64-10 за апеляційною скаргою (вх. №774 Х) Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРИВАТОФІС", м. Дніпро на ухвалу господарського суду Харківської області 14.02.2020 року за скаргою боржника (вх.№5832 від 06.03.2019) на дії учасників ліквідаційної процедури (кредитора банкрута - ТОВ "ФК "Поліс" з урахуванням уточнень (вх. 3766 від 13.02.2020) на дії учасника ліквідаційної процедури у справі за заявою ФОП Колядинського Андрія Олеговича, м. Харків про визнання банкрутом.
          Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРИВАТОФІС" залучено до участі до справи №Б-39/64-10 ухвалами господарського суду Харківської області від 17.06.2017 р., 11.12.2018 р.
          Ухвалою господарського суду Харківської області від 14.02.2020 р., керуючись                ст. 60 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 169 232-235 ГПК України, у задоволенні скарги боржника (вх. 5832 від 06.03.2019) на дії учасників з урахуванням уточнень (від 13.02.2020 вх. 3766) відмовлено.
          Не погодившись з прийнятою ухвалою господарського суду Харківської області від 14.02.2020 року, Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРИВАТОФІС",              м. Дніпро звернулось з апеляційною скаргою (вх. №774 Х), в якій останнє просить:
          - поновити ТОВ "ПРИВАТОФИС" строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Харківської області від 14.02.2020 р. по справі № Б-39/64-10;
          - прийняти апеляційну скаргу ТОВ "ПРИВАТОФИС" на ухвалу Господарського суду Харківської області від 14.02.2020р. по справі № Б-39/64-10;
          - відкрити апеляційне провадження за скаргою ТОВ "ПРИВАТОФИС" на ухвалу Господарського суду Харківської області від 14.02.2020р. по справі № Б-39/64-10;
          - скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 14.02.2020 р. у справі № Б-39/64-10;
          - прийняти нове рішення, яким задовольнити скаргу представника                                    ФОП КОЛЯДИНСЬКОГО (вх. №5832 від 06.03.2019) на дій кредитора                             ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ПОЛІС";
          - скасувати в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень запис про реєстрацію іпотеки стосовно нежитлових приміщень 1-го поверху N 15а, 156, 15в, 15г, XXIX в літ. "А'-І", площею 291,9 кв. м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_4, спеціальний розділ N29908545, внесений на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 45110595 від 18.01.2019р.;
          - скасувати в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень запис про реєстрацію заборони на відчуження нерухомого майна стосовно нежитлових приміщень 1-го поверху N 15а, 156, 15в. 15 г, XXIX в літ. "А'-І", площею               291,9 кв. м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_4 , спеціальний розділ N 29909281, внесений на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 45111214 від 18.01.2019. 
          Апеляційну скаргу аргументовано неправильним застосуванням і порушенням місцевим судом норм чинного законодавства. В обґрунтування своєї позиції апелянт  зазначає наступне.
          Стверджує, що норми Кодексу України з процедур банкрутства не передбачають можливість оскарження дій учасників ліквідаційної процедури, але скарга подана в період дії Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та має бути розглянута за нормами цього Закону, а не Кодексу України з процедур банкрутства, що також, на переконання заявника, є порушенням норм процесуального права, що є підставою для скасування.
          Крім того, судом першої інстанції зроблено висновок, що учасниками ліквідаційної процедури є члени ліквідаційної процедури, а не учасники справи, що є невірним застосуванням норми процесуального права ст. 40 ЗУ «Про відновлення платоспроможності або визнання його банкрутом».
          Щодо скарги на дії кредитора ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПОЛІС» апелянт зазначає, що дії кредитора щодо внесення іпотечних записів є незаконними.
          Зазначає, що на час укладення договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 30.03.2011 р., на підставі якого ТОВ «ПРИВАТОФИС» набуло право власності на об`єкт - нежитлових приміщень 1-го поверху N 15а, 156, 15в, 15г, XXIX в літ. "АЧ", площею                    291,9 кв. м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_4 , який обтяжено іпотекою кредитором ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПОЛІС», майно що відчужувалось було вільне від будь-яких обтяжень, обтяження щодо забезпечення виконання кредитних зобов`язань перед ПАТ «ВТБ БАНК» були скасовані ухвалою суду в межах цієї справи на реалізацію процедури ліквідації Боржника. Договір, який став підставою придбання права власності Продавцем ОСОБА_4 , не визнано незаконним. ТОВ «ПРИВАТОФИС» не має будь-яких зобов`язань перед ТОВ «ФК «ПОЛІС» та не мало зобов`язань перед ПАТ «ВТБ БАНК».
          Апелянт стверджує, що в даному випадку, відсутній договір між ТОВ «ФК «ПОЛІС» та ТОВ «ПРИВАТОФИС», відсутнє Рішення суду, яким встановлені зобов`язання                         ТОВ «ПРИВАТОФИС» перед ТОВ «ФК ПОЛІС», які забезпечені іпотекою. В якості підстав виникнення іпотеки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зазначений договір відступлення прав вимоги, що є незаконним, оскільки а ні в ПАТ «ВТБ БАНК», а ні в ТОВ «ФК «ПОЛІС» не має будь-яких вимог до ТОВ «ПРИВАТОФИС».
          Крім того, Іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов`язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності.
Відсутність будь-яких правовідносин ТОВ «ФК «ПОЛІС» виключає можливість виникнення в забезпечені іпотекою. Строк по всіх зобов`язаннях, в тому числі по кредитних,                             ФОП Колядницького настав після визнання банкрутом, згідно ст. 39 КУзПБ, тобто у правовідносинах між ФОП Колядницьким и ТОВ «ФК «Поліс» також відсутня можливість виникнення зобов`язань у майбутньому.
Вважає, що у даному випадку правовідносини між ПАТ «ВТБ «Банк» -                     ТОВ «ФК «ПОЛІС» припинено реалізацією предмета іпотеки, процедура реалізації та її результати не визнані судом незаконними - Ухвалою від 05.02.2019 р. ліквідатору відмовлено в задоволені скарги на дії учасників ліквідаційної процедури з приводу проведення Товарною біржею «Правопорядок» відкритих торгів від 24.01.2011р.
          Реєстраційні записи, що встановлюють режим іпотеки, для об`єкту, що належить   ТОВ «ПИВАТОФИС» є безпідставне порушення прав власника щодо розпорядження.
          Згідно ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
          Стаття 31-1 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачає здійснення реєстраційних дій з набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав на підставі рішень судів.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.03.2020 року сформовано колегію у складі: Чернота Л. Ф. - головуючий суддя (доповідач), судді: Зубченко І.В., Радіонова О.О.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 17.03.2020 року, керуючись ст. 174, 234, п.3 ч.3 ст. 258, 259, ч.2, 3 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРИВАТОФИС",             м. Дніпро вих. №28/02 від 28.02.2020 р.  на ухвалу Господарського суду Харківської області від 14.02.2020 у справі №Б-39/64-10  (про відмову у задоволенні скарги боржника (вх. 5832 від 06.03.2019) на дії учасників з урахуванням уточнень (від 13.02.2020 вх. 3766))   залишено без руху. Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРИВАТОФИС",                       м. Дніпро усунути впродовж 10-ти днів з моменту отримання цієї ухвали, встановлений при поданні апеляційної скарги недолік, а саме: надати належні докази надсилання копії апеляційної скарги вих. №28/02 від 28.02.2020 р. на адресу всіх учасників справи у відповідності до вимог статті 259 Господарського процесуального кодексу України. 
На виконання вимог ухвали Східного апеляційного господарського суду від 17.03.2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю  "ПРИВАТОФИС" 03.04.2020 року звернулось з заявою про виправлення недоліку (з додатками учасникам справи, зазначеним в ухвалі у відповідності до вимог статті 259 Господарського процесуального кодексу України - опису вкладень до цінного листа, накладні та фіскальний чек) про надсилання копії скарги у даній справі всім учасникам справи.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 06.04.2020 року, керуючись  ст. ст. 119, 234, 235, 256, 262, 263 Господарського процесуального кодексу України, відкрито апеляційне провадження у справі №Б-39/64-10 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРИВАТОФІС" на ухвалу господарського суду Харківської області від 14.02.2020  року. Встановлено учасникам справи строк до 24.04.2020 року включно для надання суду відзиву на апеляційну скаргу з доказами надсилання його копій та доданих до нього документів іншій стороні у справі.
Після повідомлення головуючим суддею (доповідачем) про закінчення проведення підготовчих дій в порядку статті 267 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку про можливість призначення апеляційної скарги  Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРИВАОФИС", м. Дніпро до розгляду з повідомленням всіх учасників справи на  "13" травня 2020 р. о  15:00 год.            
           28.04.2020 року від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПОЛІС» надійшов відзив на апеляційну скаргу б/н від 24.04.2020 року, в якому останнє зазначив, що питання порушені у скарзі та є її предметом розгляду жодним чином не стосуються справи про банкрутство ФОП Колядинського А.О., оскільки нерухоме майно, згадане у скарзі не належить банкруту та не включене до ліквідаційної маси банкрута та ніколи до неї не включалось. Скарга, подана ФОП Колядинським А.О. взагалі, за жодних обставин не може розглядатися в справі про банкрутство №Б-39/64-10. Просить залишити без задоволення апеляційну скаргу  ТОВ «ПРИВАТОФІС» на ухвалу господарського суду  Харківської області від 14.02.2020 року, а оскаржуване судове рішення - без змін.
28.04.2020 року від Бєлокриницького А.О.  (представника ФОП Колядинського А.О.) надійшов відзив на апеляційну скаргу б/н від 24.04.2020 року, в якому останній  просить задовольнити апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРИВАТОФИС», скасувати ухвалу господарського суду  Харківської області від 14.02.2020 року по справі  №Б-39/64-10 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити скаргу боржника (вх. №5832 від 06.03.2019 року) на дії учасників з урахуванням уточнень (від 13.02.2020 року вх. №3766).
Інші учасники справи відзив на апеляційну скаргу не надали.
В судовому засіданні 13.05.2020 року представник ТОВ «ПРИВАТОФИС» просив застосувати принцип змагальності сторін, передбачений статтею 13 ГПК України, тому як в дане судове засідання не прибули інші учасники справи. Підтримав вимоги, викладені в апеляційній скарзі, просив скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 14.02.2020 р. у справі №Б-39/64-10; прийняти нове рішення, яким задовольнити скаргу представника ФОП Колядинського А.О. (вх. №5832 від 06.03.2019) на дії кредитора                     ТОВ "Фінансова Компанія "ПОЛІС"; 
Інші учасники справи в судове засідання 13.05.2020    року не з`явились.
Однак, 06.05.2020 року на електронну адресу суду від ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» надійшло клопотання, в якому останній просить відкласти на іншу календарну дату розгляд апеляційної скарги ТОВ "Приватофис" на ухвалу господарського суду Харківської області від 14.02.2020 року по справі №Б-39/64-10, призначений на 13.05.2020 року о            15:00 год.
Судова колегія вважає за можливе розглядати апеляційну скаргу по суті та відхилила вищенаведене клопотання про відкладення.
          Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 13.05.2020 року,           керуючись статтями 216, 234, 271 ГПК України оголошено перерву в судовому засіданні до "03" червня 2020 р. о 14:00 год. 
           02.06.2020 року від Ліквідатора ФОП Колядинського А.О. Арбітражного керуючого Сорокіна М.І. надійшло клопотання про відкладення  розгляду апеляційної скарги у зв`язку із терміновим відрядженням в м. Київ  для участі в засіданні господарського суду м. Києва, що позбавлений можливості взяти участь у судовому засіданні 03.06.2020 року по справі             №Б-39/64-10.
           02.06.2020 року від  Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРИВАТОФИС» надійшли пояснення до апеляційної скарги, в яких останнє зазначає, що судом першої інстанції незаконно відмовлено у задоволенні  скарги представника боржника на дії кредитора. Крім того останній посилається на судову практику, яка на його думку, стосується даної справи.
          В судовому засіданні 03.06.2020 року представник ТОВ "ППРИВАТОФИС" надав клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги для надання можливості ознайомлення з матеріалами справи в порядку ст. 42 ГПК України. Відзначив, що договір про надання правової (правничої допомоги) було укладено тільки 03.06.2020 року. Таким чином для надання кваліфікованої правової допомоги Клієнту, формування правової позиції по справі та підготовки обґрунтованих пояснень просить відкласти розгляд апеляційної скарги. 
          Крім того 03.06.2020 року на поштову адресу суду від ТОВ «ПРИВАТОФИС» надійшло клопотання (з додатками), аналогічне за змістом раніше поданим письмовим поясненням до апеляційної скарги      від 02.06.2020 року.
           03.06.2020 року на електронну адресу Східного апеляційного господарського суду від представника банкрута надійшло клопотання, в якому останній просить відкласти судове засідання по справі №Б-39/64-10 з розгляду апеляційної скарги ТОВ «Приватофис» (вх.№774Х) на інший день та продовжити строк розгляду апеляційної скарги.
           03.06.2020 року від Товариства з обмеженою відповідальністю «Цукорпром»,                 м. Дніпро надійшло клопотання, в якому останнє просить залучити ТОВ «Цукорпром» (ЄДРПОУ 32737762, 49000, м. Дніпро, вул. Гусенко, буд.50) як іншого учасника, щодо прав та обов`язків якого існує спір, до участі у розгляді скарги боржника  -                                       ФОП Колядинського А.О. на дії учасника справи про банкрутство та до участі у розгляді апеляційної скарги  ТОВ «ПРИВАТОФИС» на ухвалу Господарського суду Харківської області від 14.02.2020 по справі №Б-39/64-10, що постановлена за результатами розгляду скарги боржника (вх. 5832 від 06.03.2019) на дії учасника справи про банкрутство - кредитора.
          Інші учасники справи в судове засідання 03.06.2020      року не з`явились.
          З метою забезпечення рівних процесуальних прав учасників судового процесу, формування об`єктивних і повних висновків відносно матеріалів справи та фактичних обставин спору, а також, для надання можливості ознайомлення з матеріалами справи для      надання пояснень щодо правового обґрунтування своїх доводів у справі, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку про необхідність оголосити перерву в судовому засіданні до "10" червня 2020 р. о 14:45 год.      
          У зв`язку з перебуванням у відпустці судді-члена колегії Зубченко І. В., розпорядженням керівника апарату Східного апеляційного господарського суду від 09.06.2020 року, на підставі доповідної записки головуючого судді (судді-доповідача) Черноти Л. Ф., було призначено повторний автоматизований розподіл справи №Б-39/64-10, яким визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) -             Чернота   Л.   Ф., судді: Білецька А.М., Радіонова О.О.
В судовому засіданні 10.06.2020 року представник апелянта надав договір про надання правової допомоги від 03.06.2020 року, просив задовольнити клопотання від 03.06.2020 року про залучення Товариства з обмеженою відповідальністю «Цукорпром» як іншого учасника, щодо прав та обов`язків якого існує спір, до участі у розгляді скарги боржника -   ФОП Колядинського А.О. на дії учасника справи про банкрутство та до участі у розгляді апеляційної скарги ТОВ "ПРИВАТОФИС" на ухвалу Господарського суду Харківської області від 14.02.2020 по справі №Б-39/64-10, що постановлена за результатами розгляду скарги боржника (вх.5832 від 06.03.2019) на дії учасника справи про банкрутство - кредитора, просив скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від              14.02.2020 р. у справі № Б-39/64-10 та прийняти нове рішення, яким задовольнити скаргу представника ФОП КОЛЯДИНСЬКОГО (вх.№5832 від 06.03.2019) на дії кредитора                 ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ПОЛІС".
          Представник боржника вважав вирішення питання щодо залучення                                  ТОВ «Цукорпром», віднести на розсуд суду, підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі та просив її задовольнити, ухвалу Господарського суду Харківської області від              14.02.2020 р. у справі №Б-39/64-10 - скасувати.
Представник кредитора ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» заперечував проти клопотання щодо залучення ТОВ «Цукрорпром», надав пояснення аналогічні викладеним у відзиві на апеляційну скаргу, просив залишити без змін ухвалу Господарського суду Харківської області від 14.02.2020 р. у справі № Б-39/64-10, а апеляційну скаргу                        ТОВ «Приватофіс» - без задоволення.
Після виходу із нарадчої кімнати суд апеляційної інстанції відмовив у прийнятті клопотання ТОВ "Цукорпром" в якому останнє просить залучити ТОВ "Цукорпром" (ЄДРПОУ 32737762, 49000, м. Дніпро, вул. Гусенко, буд.50) як іншого учасника, щодо прав та обов`язків якого існує спір, до участі у розгляді скарги боржника, про що постановлено відповідну ухвалу.
          Кредитори, арбітражний керуючий (ліквідатор)  та інші учасники справи в судове засідання 10.06.2020 року  не з`явились, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, що передбачено нормами ст. 120 ГПК України. 
          Ухвала суду від 03.06.2020, якою розгляд справи призначено на 10.06.2020, завчасно (04.06.2020 року) направлялась на всі відомі суду адреси.
          Згідно ч.7 ст.120 ГПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження під час розгляду справи.
          У разі відсутності заяви про зміну місця знаходження ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає
          Арбітражний керуючий та кредитори не повідомляли суд про зміну свого місцезнаходження під час розгляду справи.
          За таких обставин, судом апеляційної інстанції дотримано вимоги статті 242 ГПК України щодо повідомлення всіх учасників справи про дату, час та місце судового засідання.
          Отже, судом апеляційної інстанції вжито всіх заходів для належного повідомлення усіх учасників справи про дату, час та місце судового засідання.
          Частиною 11   статті 270 ГПК України врегульовано, що суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.
          Відповідно до ч.12 ст.270 ГПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
          У рішеннях   Європейського суду з прав людини у справах "Ryabykh v.Russia" від 24.07.2003 року, "Svitlana Naumenko v. Ukraine" від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі    Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.
          "Розумність" строку визначається окремо для кожної справи. Для цього враховують її складність та обсяг, поведінку учасників судового процесу, час, необхідний для проведення відповідної експертизи (наприклад, рішення Суду у справі "G. B. проти Франції"), тощо.           Отже, поняття "розумний строк" є оціночним, суб`єктивним фактором, що унеможливлює визначення конкретних строків судового розгляду справи, тому потребує нормативного встановлення.
          Точкою відліку часу розгляду справи протягом розумного строку умовно можна вважати момент подання позовної заяви до суду.
          Роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (&51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").
          Керуючись наведеними приписами процесуального законодавства, приймаючи до уваги викладені в листі Ради суддів України від 16 березня 2020 року №9рс-186/20 рекомендації щодо запровадження особливого режиму роботи судів на період карантинних заходів, які передбачають у тому числі можливість здійснювати судовий розгляд справ без участі сторін, постанову Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19",   Закону України №530-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", рекомендації ради Суддів України щодо карантинних заходів, метою яких є збереження здоров`я працівників та мінімізація негативного впливу на здійснення трудових обов`язків, зважаючи, що на думку суду обставини справи свідчать про наявність у справі матеріалів достатніх для її розгляду та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, враховуючи, що   учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, явка представників сторін у судове засідання не була визнана судом обов`язковою, з     огляду на передбачені статтею        273 Господарського процесуального кодексу України строки розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду у справі про банкрутство, судова колегія вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу в даному судовому засіданні.
          Статтею 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
          Відповідно до вимог ст. ст. 222, 223 Господарського процесуального кодексу      України фіксування судового засідання здійснювалося за допомогою технічних засобів фіксації та було складено протокол судового засідання.
          Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" та частини 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
          Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
          Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20.07.2006 зазначив, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність (п.24).
          Відповідно до статті 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.
          Приписами статей 2, 11 Господарського процесуального кодексу України закріплено вказаний конституційний принцип та передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права; розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ч.ч. 1, 2 ст. 11 ГПК України).
          Крім того, згідно із частиною 1 статті 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (ч. 3 ст. 3 ГПК України).
          Отже, під час здійснення судочинства суд у своїй діяльності повинен не лише правильно застосовувати норми матеріального права до взаємовідносин сторін, а й додержуватись норм процесуального права.

          Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, якою     передбачено, що     суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними     у     ній доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку,     що     апеляційна скарга не  підлягає задоволенню, виходячи     з     такого.
          
          Як встановлено місцевим господарським судом, Постановою Господарського суду Харківської області від 28.07.2010 визнано    Фізичну особу-підприємця Колядинського А.О. банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором арбітражного керуючого Чернишова Б.С.
          Ухвалою Господарського суду Харківської області від 02.03.2011 звільнено арбітражного керуючого Чернишова Б.С. від виконання обов`язків ліквідатора Фізичної особи-підприємця Колядинського А.О., призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого  Ніколенка М.О. 
          Ухвалою Господарського суду Харківської області від 15.05.2013 усунуто ліквідатора Ніколенка М.О. від виконання обов`язків ліквідатора у справі та призначено ліквідатором ФОП Колядинського А.О. арбітражного керуючого Петрова О.Ю.
          Ухвалою Господарського суду Харківської області від 13.08.2013 усунуто ліквідатора Петрова О.Ю. від виконання обов`язків ліквідатора у справі та призначено ліквідатором      ФОП Колядинського А.О. арбітражного керуючого Онищенка К.С.
          Ухвалою Господарського суду Харківської області від 12.03.2014 р. усунуто ліквідатора Онищенко К.С. від виконання обов`язків ліквідатора та призначено ліквідатором ФОП Колядинського А.О. -  арбітражного керуючого Сорокіна М.І.
          Під час знаходження справи в судах вищих інстанцій, до місцевого господарського суду від боржника надійшла скарга (вх. №5832 від 06.03.2019) - том 45, а.с.188 на дії учасників ліквідаційної процедури, в якій він просить суд наступне:
           1. Визнати дії ТОВ "ФК "Поліс", в частині направлення Колядинському Андрію Олеговичу , банкруту по справі № Б-39/64-10, а також особам, до яких перейшло право власності на іпотечне майно внаслідок проведення публічних торгів (аукціону): Товариству з обмеженою відповідальністю "Приватофіс" (49044, м. Дніпро, узвіз Крутогірний,      буд. 14; код ЄДРПОУ: 33546549); Товариству з обмеженою відповідальністю "Форрест ЛТД" (03151, м. Київ, вул. Волинська, буд. 48/50; код ЄДРПОУ: 37740235); ОСОБА_5 ( АДРЕСА_5 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ); ОСОБА_6 ( АДРЕСА_6 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ); ОСОБА_7 ( АДРЕСА_7 ; АДРЕСА_8 ; РНОКПП: НОМЕР_3 ), - вимог про усунення порушення за вих. № № 2.26, 2.27, 2.28, 2.29, 2.30 від 21.06.2019, в яких ТОВ "ФК "Поліс" вимагає сплатити у тридцятиденний строк з моменту отримання цих вимог заборгованості за Генеральною угодою та Кредитним договором на банківський рахунок Нового кредитора - ТОВ "ФК "Поліс" та попереджає про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання даних вимог, неправомірними.
           2. Скасувати в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень запис про реєстрацію іпотеки стосовно нежитлових приміщень 1-го поверху                 №2-1-:-2-3, загальною площею 120,5 кв.м. в літ. "А-4", що розташовані за адресою                        м . Харків , вул . Маршала Бажанова, будинок 3, спеціальний розділ    №29899814, внесений на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер:            45101330 від 18.01.2019.
           3. Скасувати в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень запис про реєстрацію заборони на відчуження нерухомого майна стосовно нежитлових приміщень 1-го поверху № 2-1-:-2-3, загальною площею 120,5 кв.м. в літ. "А-4", що розташовані за адресою: м . Харків, вул . Маршала Бажанова , будинок З , спеціальний розділ № 29902959, внесений на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 45104816 від 18.01.2019.
           4. Скасувати в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень запис про реєстрацію іпотеки стосовно нежитлових приміщень 1-го поверху                 № 4-1:-:-4-8,1, загальною площею 153,2 кв.м. в літ. "А-16", що розташовані за адресою                          м . Харків , вул . Ахсарова , будинок 16, спеціальний розділ № 29905117, внесений на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 45107239 від 18.01.2019.
           5. Скасувати в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. запис про реєстрацію заборони на відчуження нерухомого майна стосовно нежитлових приміщень 1-го поверху № 4-1: -:-4-8,1, загальною площею 153, 2 кв.м. в              літ. "А-16", що розташовані за адресою: м . Харків, вул. Ахсарова, будинок 16, спеціальний розділ № 29904588, внесений на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 45106436 від 18.01.2019. 
           6. Скасувати в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень запис про реєстрацію іпотеки стосовно нежитлових приміщень 1-го поверху № 1а, 2а, 4а, 5а, 7а, 8, 8а, 12, 15, 20, 21, 21а, XIV, XXVII в літ. "А-Г", площею 393,5 кв.м., що розташовані за адресою: м . Харків, вул. Двадцять Третього Серпня, буд. 51, спеціальний розділ №29912290, внесений на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 45114280 від 18.01.2019.
           7. Скасувати в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень запис про реєстрацію заборони на відчуження нерухомого майна стосовно нежитлових 1-го поверху № 1а, 2а, 4а, 5а, 7а, 8, 8а, 12, 15, 20, 21, 21а, XIY, XXVII в літ. "А-1", площею 393,5 кв.м., що розташовані за адресою: м . Харків, вул. Двадцять Третього Серпня, буд. 51, спеціальний розділ № 29913235, внесений на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 45115785 від 18.01.2019.
           8. Скасувати в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень запис про реєстрацію іпотеки стосовно нежитлових приміщень підвалу № IX, X,ХІ, ХІХа, 3, 5, 10 площею 279,2 кв.м., 1-го поверху XIII, ХІІІа, площею 23,6 кв.м., антресолі №1, 1а площею 19,7 кв.м., загальною площею 322,5 кв.м. в літ. "А-14", що розташовані за адресою: м . Харків, вул. Двадцять Третього Серпня, буд. 51, спеціальний розділ №29910105, внесений на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 45112420 від 18.01.2019.
           9.Скасувати в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень запис про реєстрацію заборони на відчуження нерухомого майна стосовно нежитлових приміщень підвалу № IX, X, XI, ХІХа, 3, 5, 10 площею 279,2 кв.м., 1-го поверху XIII, ХІІІа, площею 23,6 кв.м., антресолі № 1, 1а площею 19,7 кв.м., загальною площею 322,5 кв.м., в літ. МА-14", що розташовані за адресою: м. Харків, вул. Двадцять Третього Серпня, буд. 51, спеціальний розділ № 29911005, внесений на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 45113378 від 18.01.2019.
           10. Скасувати в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень запис про реєстрацію іпотеки стосовно нежитлових приміщень 1-го поверху №15а, 156, 15в, 15г, XXIX в літ. "А'-І", площею 291,9 кв. м., що розташовані за адресою:                          м . Харків, вул. Двадцять Третього Серпня, буд. 51, спеціальний розділ № 29908545, внесений на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 45110595 від 18.01.2019.
           11. Скасувати в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень запис про реєстрацію заборони на відчуження нерухомого майна стосовно нежитлових приміщень 1-го поверху №15а, 156, 15в, 15г, XXIX в літ. "А'-І", площею           291,9 кв.м.,    що розташовані за адресою: м. Харків, вул. Двадцять Третього Серпня, буд. 51 , спеціальний розділ №29909281, внесений на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 45111214 від 18.01.2019.
          Відповідно до ч. 6 ст. 12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (надалі -     Закон   про банкрутство).
          Згідно із ч. 1 ст. 9   Закону     про банкрутство, справи про банкрутство розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими ГПК України, з урахуванням особливостей, визначених цим     Законом.
           21 жовтня 2019 року введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства. Таким чином, подальший розгляд даної справи здійснювався відповідно до положень Кодексу України з процедур банкрутства. 
          Частиною 2 Прикінцевих та перехідних його положень встановлено, що з дня введення в дію цього Кодексу визнати такими, що втратили чинність: Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (Відомості Верховної Рада, України, 1992 р., № 31, ст. 440 із наступними змінами); Постанова Верховної  радій України «Про введення в дію Закону України «Про банкрутство» (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 31, ст. 441). Частиною 4 Прикінцевих та перехідних його положень встановлено, що введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію нього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.
           13.02.2020 (вх. 3766) від боржника надійшла уточнена скарга на дії учасників ліквідаційної процедури (том 51, а.с.91), в якій він просить суд:
          визнати дії ТОВ "ФК "Поліс" в частині направлення Колядинському Андрію Олеговичу , банкруту по справі № Б-39-64/10, а також особам, до яких перейшло право власності на іпотечне майна внаслідок проведення публічних торгів (аукціону): Товариству з обмеженою відповідальністю "Приватофіс"; Товариству з обмеженою відповідальністю "Форрест ЛТД"; ОСОБА_5 ; ОСОБА_6 ; ОСОБА_7 вимог про усунення порушень за вих. №№ 2.26; 2.27; 2.28; 2.29; 2.30 від 21.06.2019, в яких ТОВ "ФК "Поліс" вимагає сплатити у тридцятиденний строк з моменту отримання цих вимог заборгованості за Генеральною угодою та Кредитним договором на банківський рахунок Нового кредитора - ТОВ "ФК "Поліс" та попереджає про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання даних вимог, неправомірними.                                               
          Відповідно до частини 3 статті 3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
          На час звернення боржника зі скаргою (вх. 5832 від 06.03.2019) діяв Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Однак, як встановлено та зазначено вище 21.10.2019 набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства, отже, дана справа розглядалась з урахуванням положень Кодексу України з процедур банкрутства, про що господарським судом Харківської області зазначено в ухвалі від 22.11.2019. На час подання боржником уточнень до скарги діяли положення Кодексу України з процедур банкрутства.
          Учасники у справі про банкрутство - сторони, забезпечені кредитори, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство, згідно статті 1 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».
          Відповідно до ч. 4 статті 24 Закону "Про відновлення платоспроможності або визнання боржника банкрутом" господарський суд розглядає скарги на дії учасників ліквідаційної процедури.
          Частинами 3 та 4 статті 25 Закону визначено, що до складу ліквідаційної комісії включаються представники кредиторів, уповноважена особа акціонерів або учасників товариства з обмеженою чи додатковою відповідальністю та ін.
          Дії ліквідатора (ліквідаційної комісії) можуть бути оскаржені до господарського суду власником майна (органом, уповноваженим управляти майном) банкрута; особою, яка відповідає за зобов`язаннями банкрута; кожним кредитором окремо або комітетом кредиторів; особою, яка посилаючись на свої права власника або іншу підставу, передбачену законом чи договором, оспорює правомірність віднесення майнових активів або коштів до ліквідаційної маси. 
          Отже, з аналізу наведених норм Закону скарги в рамках справи про банкрутство можуть бути подані лише щодо арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) як суб`єкта підконтрольного господарському суду та який виконує повноваження щодо керування ходом справи про банкрутство та ліквідаційної комісії. 
          В справі про банкрутство ФОП Колядинського А.О. ліквідаційна комісія не утворювалась.
          Частиною 3 статті 60 Кодексу України з процедур банкрутства  врегульовано, що у  ліквідаційній процедурі господарський суд розглядає скарги на дії (бездіяльність) ліквідатора та здійснює інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

          Зважаючи на викладене, ухвалою господарського суду Харківської області від 14.02.2020 р., керуючись ст. 60 Кодексу України з процедур банкрутства,                                ст.ст. 169, 232-235 ГПК України, у задоволенні скарги боржника (вх. 5832 від 06.03.2019) на дії учасників з урахуванням уточнень (від 13.02.2020 вх. 3766) правомірно відмовлено.

          Щодо необґрунтованості тверджень ТОВ «ПРИВАТОФИС», викладених в апеляційній скарзі,  та доповненнях до апеляційної скарги, судова колегія апеляційної інстанції зазначає наступне.
          Апеляційна скарга ТОВ «ПРИВАТОФИС» побудована на тому, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали було невірно застосовано положення        ст. 40 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції від 18.01.2013 року).
          Крім цього, ТОВ «Приватофис» стверджує, що судом не було надано вірного визнання - учасникам ліквідаційної процедури. ТОВ «ПРИВАТОФИС» в апеляційній скарзі ототожнює учасників ліквідаційної процедури та учасників справи про банкрутство.
Однак, вищенаведені твердження ТОВ «ПРИВАТОФИС» є необгрунтованими та свідчать про «фрагментарне» сприйняття положень Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Оскільки, учасниками ліквідаційної процедури є фактично особи, які здійснюють правовий вплив на хід здійснення ліквідаційної процедури. Такими особами зокрема є - арбітражний керуючий (ліквідатор) та ліквідаційна комісія.
          В той же час, суд першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали обґрунтовано керувався положеннями Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції до 18.01.2013 року), а також Кодексом України з процедур банкрутства.
          Як було зазначено вище, скаргу ФОП Колядинського А.О. до Господарського суду Харківської області було подано 06.03.2019 року, тобто тоді, коли провадження в справі про банкрутство №Б-39/64-10 здійснювалось у відповідності до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції до 18.01.2013 року).
          З 21.10.2019 року розгляд справи про банкрутство ФОП Колядинського А.О. здійснювався відповідно до вимог Кодексу України з процедур банкрутства.
          Згідно з ч. 3 ст. 3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
          Таким чином, Господарський суд Харківської області при розгляді скарги                        ФОП Колядинського А.О. та постановленні оскаржуваної ухвали правомірно керувався нормативно правовими актами у такій послідовності:
          - при дослідженні питання щодо права ФОП Колядинським А.О. звертатися із скаргами на дії кредитора ТОВ «Фінансова компанія «ПОЛІС» - Законом про відновлення платоспроможності, який був чинний на момент подання скарги;
          - при розгляді скарги по суті - положеннями Кодексу України з процедур банкрутства.
          Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону про відновлення платоспроможності у ліквідаційній процедурі господарський суд, зокрема, розглядає скарги на дії учасників ліквідаційної процедури.
          Згідно із ч. ч. 3,4 ст. 25 Закону про відновлення платоспроможності до складу ліквідаційної комісії включаються представники кредиторів, уповноважена особа акціонерів або учасників товариства з обмеженою чи додатковою відповідальністю та ін.
          Дії ліквідатора (ліквідаційної комісії) можуть бути оскаржені до господарського суду власником майна (органом, уповноваженим управляти майном) банкрута; особою, яка відповідає за зобов`язаннями банкрута; кожним кредитором окремо або комітетом кредиторів; особою, яка, посилаючись на свої права власника або іншу підставу, передбачену законом чи договором, оспорює правомірність віднесення майнових активів або коштів до ліквідаційної маси.
          Виходячи з аналізу тлумачення вказаного закону, скарги в рамках справи про банкрутство можуть буди подані лише щодо арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) як суб`єкта, який підконтрольний господарському суду та виконує, серед іншого, повноваження щодо керування ходом справи про банкрутство, та ліквідаційної комісії.
          Жодною нормою Закону про відновлення платоспроможності не передбачено можливості боржника в справі про банкрутство оскаржувати дії кредиторів.
          Таким чином, у зв`язку з тим, що Законом про відновлення платоспроможності не передбачено можливості оскаржувати дії кредиторів в справі про банкрутство, у задоволенні скарги ФОП Колядинського А.О. судом першої інстанції було обґрунтовано  відмовлено.
          Відповідно до ч. 3 ст. 60 Кодексу України з процедур банкрутства у ліквідаційній процедурі господарський суд розглядає скарги на дії (бездіяльність) ліквідатора та здійснює інші повноваження, передбачені Кодексом.
          Таким чином, Кодексом України з процедур банкрутства, як і Законом про відновлення платоспроможності боржника, не передбачено правового механізму оскарження в процедурі банкрутства дій кредиторів.
          У зв`язку з невідповідністю скарги ФОП Колядинського А.О., на момент подання, вимогам Закону про відновлення платоспроможності, а також на момент призначення до розгляду вимогам Кодексу України з процедур банкрутства, у Господарського суду Харківської області не було правових підстав для її задоволення. У зв`язку з тим, що ані Законом про відновлення платоспроможності, ані Кодексом України з процедур банкрутства не передбачено процесуального механізму звернення до суду із скаргами на дії кредиторів в процедурі банкрутства. 
          Крім того, суд апеляційної інстанції враховує пояснення  ТОВ «Фінансова компанія «ПОЛІС», в яких останній зазначив, що об`єкти нерухомості незаконно відчужено у справі про банкрутство №Б-39/171-10, попередніми ліквідаторами ФОП Колядинського А.О. не вчинялися достатні та належні дії щодо включення об`єктів нерухомості до ліквідаційної маси банкрута в справі №Б-39/64-10. Правові позиції на які посилається                                        ФОП  Колядинський А.О. у своїй скарзі не є релевантними до правовідносин, що склалися в справі про банкрутство №Б-39/64- 10, оскільки об`єкти нерухомості перебували у власності третіх осіб поза провадженням в справі про банкрутство ФОП Колядинського А.О.                    №Б-39/64-10, а отже мораторій на задоволення вимог кредиторів не розповсюджується на майно, що не є у власності банкрута.
          Крім того, правові позиції на які посилається апелянт не є релевантними до правовідносин, що склалися в справі про банкрутство №Б-39/64-10.
          За змістом ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами, зокрема: письмовими, речовими і електронними доказами.
          Вимоги ст. 74 ГПК України щодо зобов`язання сторони доводити ті обставини, на які вона посилається при обґрунтуванні своєї правової позиції, є практичним застосуванням положень ст. 129 Конституції України, де зазначається, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
          Саме змагальність сторін, яка реалізується в господарському процесі через приписи ст. 74 ГПК України, дає змогу суду всебічно, повно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи та внаслідок чого ухвалити законне, обґрунтоване і справедливе рішення у справі.
          Суд  не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.
          Згідно ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.
          Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; роз`яснює особам, які беруть участь     у     справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав   у   випадках, встановлених цим Кодексом.
          У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод     передбачено, що     кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим     законом,     який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
          Крім того, Європейський суд з прав людини у справах "Серявін та інші проти України" і "Трофимчук проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його     не     можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент (довід). Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
          Поряд з тим, як відзначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 19.02.2009 у справі "Христов проти України" (заява № 24465/14), право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, слід тлумачити в контексті преамбули цієї Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права, одним з основоположних аспектів якого є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхні рішення, що набрали законної сили, не може ставитися під сумнів (див. також справу "Брумареску проти Румунії, заява № 28342/95). Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (справа "Рябих проти Росії", заява №52854/99), існування яких скаржниками не зазначено й не обґрунтовано.
          Статтею 276 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
          Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга ТОВ «Приватофис» є необгрунтованою, доводи, викладені в апеляційній скарзі є неналежними та суперечать нормам чинного законодавства, а отже підстави для задоволення апеляційної скарги в Східного апеляційного господарського суду відсутні.
          Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд апеляційної інстанції керуючись положеннями статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладає витрати за подання апеляційної скарги на апелянта.
          Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 129, 254-255, 269, 270-271, 273, ст. 275,                 ст. 276, ст.ст. 280-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
          Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРИВАТОФИС»,                     м. Дніпро на ухвалу господарського суду Харківської області від 14.02.2020 року якою, у задоволенні скарги боржника (вх. 5832 від 06.03.2019) на дії учасників ліквідаційної процедури з урахуванням уточнень (від 13.02.2020 вх. 3766) відмовлено у справі                     №Б-39/64-10 залишити без задоволення.
          Ухвалу господарського суду Харківської області від 14.02.2020 року у справі                   №Б-39/64-10   залишити без змін.
          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку ст.ст.287-289 Господарського процесуального кодексу України.
          У судовому засіданні 10.06.2020 проголошено вступну та резолютивну частину постанови.     
          Повний текст постанови складено та підписано 15.06.2020 р.

Головуючий суддя                                                                    Л.Ф. Чернота

Суддя                                                                                           А.М. Білецька  

Суддя                                                                                           О.О. Радіонова