ПОСТАНОВА
Іменем України

23 квітня 2020 року 
Київ
справа №333/7025/16-а
адміністративне провадження №К/9901/45211/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Стрелець Т.Г.,
суддів: Стеценка С.Г.,  Тацій Л.В., 

розглянувши у попередньому судовому засіданні у касаційній інстанції адміністративну справу № 333/7025/16-а          
за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, провадження по якій відкрито     
за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11 квітня 2017 року (прийняту у складі головуючого судді Наумова І.Й.) та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29 червня 2017 року (постановлену у складі колегії суддів: головуючого судді - Мельника В.В., суддів: Сафронової С.В., Чепурнова Д.В.)
у с т а н о в и в :
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1.          У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя, в якому, з урахуванням уточнень від 10.03.2017 року, просив:
- визнати противоправними дії управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м.Запоріжжя щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;
- зобов`язати управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м.Запоріжжя призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «з» ст. 13 Закону  України «Про пенсійне забезпечення» та Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість на яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» починаючи з 28.10.2016 року, провести відповідні розрахунки та виплатити заборгованість з виплати пенсії, що утворилась з 28.10.2016 року.
2.          В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що у нього достатньо пільгового стажу роботи для призначення пільгової пенсії, оскільки загальний стаж роботи за Списком № 2 складає 10 років 07 місяців 03 дні. Тому право на пенсію він набув при досягненні 55 років 04 місяців 28 днів, тобто з ІНФОРМАЦІЯ_2. Крім того, зазначає, що право на вказану пенсію він набув з дня звернення до УПФ України в Комунарському районі м. Запоріжжя із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст.12,13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», тобто з 28.10.2016 року.
Короткий зміст рішення суду І інстанції
3.          11 квітня 2017 року Комунарський районний суд м. Запоріжжя вирішив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.
4.          Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що надані до УПФУ документи не підтверджують наявність у позивача пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії на підставі п. «з» ч.1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». 
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
5.          29 червня 2017 року Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд вирішив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 11.04.2017 р. у справі № 333/7025/16-а (2-а/333/36/17) - без змін.
6.          Апеляційний суд мотивував своє рішення тим, що відмова відповідача в призначенні пільгової пенсії ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, доводи позивача щодо зменшення загального пенсійного віку пропорційно відпрацьованому пільговому стажу, є такими що не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
7.          10 серпня 2017 року до Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 . 
У касаційній скарзі скаржник просить постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11 квітня 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29 червня 2017 року скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.   
Касаційна скарга обґрунтована тим, що рішення судів першої та апеляційної інстанції винесенні з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягають скасуванню. Скаржник зазначає, що відповідач неправомірно відмовив йому в призначенні пільгової пенсії зі зниженням пенсійного віку пропорційно наявному пільговому стажу.
8.          Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 02 жовтня 2017 року відкрито касаційне провадження за скаргою ОСОБА_1 на постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11 квітня 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29 червня 2017 року.  
9.          24 жовтня 2017 року до Вищого адміністративного суду України від Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя надійшли письмові заперечення на касаційну скаргу.    
У запереченнях на касаційну скаргу УПФУ просить касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а судові рішення - без змін. 
10.          22 березня 2018 року вказана касаційна скарга надійшла до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах. 
11.          Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 березня 2018 року визначено склад колегії суддів: Гімон М.М. (головуючий суддя), Мороз Л.Л., Бучик А.Ю.
12.          На підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду від 26.06.2019 № 850/0/78-19, було проведено повторний автоматизований розподіл судової справи, внаслідок якого для розгляду касаційної скарги сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Стрелець Т.Г., суддів Стеценка С.Г., Тацій Л.В.
II. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
13.           ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Загальний трудовий стаж позивача становить - 38 років 3 місяці 16 днів, що підтверджується трудовою книжкою НОМЕР_1 . 
Відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 та довідки № 64 від 26.03.2012 року, в період з 29.10.1984 року по 22.04.1989 року, та в період з 19.08.1998 року по 27.09.2004 року позивач працював в ВАТ «АТП № 12327» на посаді водія міського пасажирського транспорту з повним робочим днем. Трудовий стаж позивача на посаді водія міського пасажирського транспорту становить 10 років 8 місяців 2 дні (а.с.12-16).
28 жовтня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м.Запоріжжя із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах, з огляду на наявність необхідного трудового стажу на посадах, які дають право на призначення пільгової пенсії за ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» із зниженням пенсійного віку на 5 років (а.с. 6).
Листом № 255/О-9 від 14.11.2016 року управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м.Запоріжжя відмовило позивачу в призначені пільгової пенсії згідно ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з посиланням на те, що його пільгового стажу недостатньо для призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на 5 років (а.с. 7-8). 
ІІІ. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
14.          Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 341 КАС України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.
Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
15.          Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.   
Умови для призначення пільгових пенсій зі зниженням пенсійного віку передбачені нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991р. №1788-XII, зокрема статтею 13 цього Закону.
Відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Відповідно до п. «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, після досягнення 55 років і при стажі роботи: для чоловіків - не менше 30 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців; для жінок - не менше 25 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 10 років.
Для призначення пільгової пенсії відповідно до п. «з» ст.13 Закону №1788-ХІІ, а саме водію міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв), необхідною умовою для такого призначення є наявність стажу на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців (для чоловіків).
Як встановлено судами попередніх інстанцій, ОСОБА_1 працював водієм міського пасажирського транспорту в ВАТ «АТП №12327» 10 років 08 місяців 02 дні, що відповідно до п. «з» ст.13 Закону №1788-XII є недостатнім для призначення йому пенсії зі зменшенням пенсійного віку.
Позивач, вважає, що до нього може бути застосована норма абз.24 п. «б» ст.13 Закону №1788-ХІІ, відповідно до якої чоловікам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.
Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що вищезазначена норма передбачає можливість пропорційного зниження пенсійного віку залежно від наявного пільгового стажу, лише для тих осіб, які працювали на роботах, передбачених за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, і не поширює свою дію на осіб, які працювали водіями міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв.
Крім того, колегія суддів касаційного суду зазначає, що посада водія міського пасажирського транспорту, яку займав позивач, не передбачена Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Отже, колегія суддів вважає правильними висновки судів попередніх інстанцій, що пільговий стаж роботи позивача, який складає 10 років 8 місяців 2 дні, є недостатнім для призначення йому пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до п. «з» ст.13 Закону №1788-ХІІ.
Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для задоволення вимог вказаного позову.
Доводи наведені у касаційній скарзі не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій. 
16.          Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
8 лютого 2020 року набрали чинності зміни до КАС України, внесені Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
За правилом пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» зазначеного Закону касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
За наведених підстав касаційний розгляд здійснюється за правилами, що діяли до набрання чинності цим Законом, а саме за правилами КАС України в редакції зі змінами, внесеними Законом України від 19 грудня 2019 року № 394-IX.   
17.          Згідно статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
18.          З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій винесені законні і обґрунтовані рішення, постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.
19.          З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду
п о с т а н о в и в :
1.          Касаційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення. 
2.          Постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11 квітня 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29 червня 2017 року у справі № 333/7025/16-а - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                          Т. Г. Стрелець          
Судді                                                                                                     С. Г. Стеценко
                                                                                                    Л. В. Тацій