ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_______________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

24 квітня 2020 року

м.Харків

справа № 638/9433/19

провадження № 22-ц/818/1721/20
провадження № 22-ц/818/2311/20

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В. 

суддів: Бровченка І.О., Бурлака І.В.,

учасники справи:

позивач – ОСОБА_1 ,

відповідач – Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», Товариство з обмеженою відповідальністю Хлібозавод «Ново-Баварський»

розглянувши у порядку ст. 369 ЦПК України в м. Харкові без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», Товариства з обмеженою відповідальністю Хлібозавод «Ново-Баварський» про стягнення збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за апеляційними скаргами представника  ОСОБА_1 -  ОСОБА_2 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 грудня 2019 року та на додаткове рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 січня 2020 року, постановлені під головуванням судді Хайкіна В.М., в залі суду в місті Харкові, -
в с т а н о в и в:
У червні 2019 року  ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», Товариства з обмеженою відповідальністю Хлібозавод «Ново-Баварський» про стягнення збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 грудня 2019 року позов задоволено частково. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_1 залишок страхового відшкодування у розмірі 6 204,36 грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 247,60 грн.
Додатковим рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 січня 2020 року стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 611,20 грн.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить скасувати рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 грудня 2019 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю Хлібозавод «Ново-Баварський» та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Хлібозавод «Ново-Баварський» на користь позивачки 12 612,96 грн. у відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, а саме: різницю між фактичним розміром шкоди та нарахованою страховою виплатою. В іншій частині рішення апелянт просив залишити без змін.
Крім того представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просив скасувати додаткове рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 січня 2020 року в частині відмови у стягнення витрат на професійну правничу допомогу із Товариства з обмеженою відповідальністю Хлібозавод «Ново-Баварський» та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Хлібозавод «Ново-Баварський» на користь позивачки 3 275 грн. 
Обгрунтовуючи апеляційні скарги апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; зазначає, що внаслідок ДТП, яка сталася 15 січня 2019 року, позивачці було заподіяно шкоду у розмірі 31 649 грн., частина яких має бути відшкодована Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», в якій Товариство з обмеженою відповідальністю Хлібозавод «Ново-Баварський» застрахувало свою цивільну відповідальність. Проте нарахованого страхового відшкодування недостатньо для повного відшкодування завданої шкоди, тому різницю між фактичним розміром шкоди та нарахованою страховою виплатою має бути стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Хлібозавод «Ново-Баварський» на користь ОСОБА_1 у розмірі 12 612,96 грн. Крім того апелянт вважає, що наявні підстави для стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Хлібозавод «Ново-Баварський» на користь позивачки витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 275 грн.
Відзиву на апеляційні скарги не надано.
Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
У разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.
Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 грудня 2019 року та додаткове рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 січня 2020 року оскаржуються лише в частині позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю Хлібозавод «Ново-Баварський». В іншій частині рішення суду сторонами не оскаржуються та судом апеляційної інстанції не переглядаються.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави для стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Хлібозавод «Ново-Баварський» на користь позивачки грошових коштів у розмірі 12 612,96 грн., оскільки цивільно-правова відповідальність службового автомобіля, який належить Товариству з обмеженою відповідальністю Хлібозавод «Ново-Баварський» застрахована, ліміт відповідальності становить 100 000 грн., сума шкоди не перевищує ліміт відповідальності, а покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності.
Такі висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.
Судом встановлено, що 15 січня 2019 року у м. Харкові на вул. Космічній біля буд. 25 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Volkswagen Crafter, д/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , власником якого є ТОВ Хлібозавод «Ново-Баварський», та автомобіля Porsche Panamera, д/н НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_1 , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів (а.с.6-7).
Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.02.2019 року ОСОБА_3 визнано винним у вказаній дорожньо-транспортній пригоді та притягнуто його до адміністративної відповідальності (а.с.15).
Вартість відновлювального ремонту автомобіля Porsche Panamera, д/н НОМЕР_2 , згідно Акту виконаних робіт №173 від 07.02.2019 року складає 31 649 грн. (а.с.13-14).
Цивільно-правова відповідальність автомобіля Volkswagen Crafter, д/н НОМЕР_1 , що належить ТОВ Хлібозавод «Ново-Баварський» застрахована за Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №234/02035/19/1326457 Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (а.с.8).
17 січня 2019 року ТОВ Хлібозавод «Ново-Баварський» звернулося до ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.9). 
24 січня 2019 року до ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду звернулася також ОСОБА_1 із заявою про страхове відшкодування (а.с.10).
07 лютого 2019 року ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» було здійснено огляд транспортного засобу Porsche Panamera, д/н НОМЕР_2 та встановлено перелік пошкоджень.
Згідно таблиці даних попереднього розрахунку розміру матеріального збитку, складеного 28.02.2019 року, розмір збитку, тобто вартість відновлювального ремонту автомобіля Porsche Panamera, д/н НОМЕР_2 , з урахуванням зносу становить 12831, 68 грн.
За рахунок коштів ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на рахунок ОСОБА_1 було здійснено перерахування страхового відшкодування у розмірі 12831,68 грн.
Як на підставу позовних вимог, ОСОБА_1 посилалася на те, що ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» не сплатила їй  залишок страхового відшкодування у розмірі 6204, 36 грн., оскільки розмір страхового відшкодування складає 19 036,04 грн., а сплачено їй лише 12 831,68 грн. Крім того вважає, що наявні підстави для стягнення з ТОВ Хлібозавод «Ново-Баварський» на її користь різниці між фактичним розміром шкоди та нарахованою страховою виплатою у розмірі 12 612,96 грн. (31 649 – 19 036,04 грн.). У зв`язку з цим позивачка просила суд стягнути з ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на її користь 6 641,98 грн., з яких: 6 204,36 грн. – залишок страхового відшкодування, 363,08 грн. -  пеня, 3 % річних від простроченої суми у розмірі 31,11 грн., індекс інфляції у розмірі 43, 43 грн. А також стягнути з ТОВ Хлібозавод «Ново-Баварський» на її користь 12 612,96 грн. різницю між фактичним розміром шкоди та нарахованою страховою виплатою.
Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 грудня 2019 року оскаржуються лише в частині позовних вимог до ТОВ Хлібозавод «Ново-Баварський». В іншій частині рішення суду сторонами не оскаржуються та судом апеляційної інстанції не переглядаються.
Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Системний аналіз статей 1187, 1188 ЦК України дає підстави для висновку, що факт завдання шкоди майну потерпілого джерелом підвищеної небезпеки, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов`язане з виконанням цими особами обов`язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка її завдала. Сторонами деліктного зобов`язання виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоду (боржник).
За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).
Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом або договором передбачено такий обов`язок.
Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.
До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»
Сторони не заперечують, що на момент ДТП, яка сталася 15 січня 2019 року,  цивільно-правова відповідальність автомобіля Volkswagen Crafter, д/н  НОМЕР_1 , що належить ТОВ Хлібозавод «Ново-Баварський», застрахована за Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №234/02035/19/1326457 Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта». Згідно полісу №АМ/9575464 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ліміт відповідальності за майнову шкоду становить 100 000 грн. (а.с.8).
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі – Закон) обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Згідно зі ст.6 Закону страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.
Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.
Обгрунтовуючи позовні вимоги до ТОВ Хлібозавод «Ново-Баварський», ОСОБА_1 посилалася на те, що різницю між фактичним розміром шкоди та нарахованою страховою виплатою у розмірі 12 612,96 грн. має бути стягнуто на її користь саме з ТОВ Хлібозавод «Ново-Баварський».
Матеріали справи свідчать про те, що уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №234/02035/19/1326457, ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (страховик) на випадок виникнення деліктного зобов`язання взяло на себе виконання обов`язку відшкодування завданої ТОВ Хлібозавод «Ново-Баварський» шкоди у межах суми страхового відшкодування, зазначеної у полісі №АМ/9575464 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в розмірі 100 000 грн.
Розмір завданої правопорушником ОСОБА_3 шкоди (31 649 грн.) не перевищує ліміт відповідальності страховика та є достатнім для відшкодування завданої позивачу внаслідок пошкодження належного їй транспортного засобу матеріальної шкоди.
Натомість покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц.
Висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для стягнення з ТОВ Хлібозавод «Ново-Баварський» на користь позивачки різниці між фактичним розміром шкоди та нарахованою страховою виплатою у розмірі 12 612,96 грн., - відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, оскільки такі вимоги заявлені у межах ліміту страхового відшкодування.
Крім того додаткове рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 січня 2020 року в частині вимог до ТОВ Хлібозавод «Ново-Баварський» також постановлено судом першої інстанції відповідно закону, оскільки при відмові у задоволенні позову до ТОВ Хлібозавод «Ново-Баварський», відсутні підстави для стягнення з нього витрат на професійну правничу допомогу.
Доводи апеляційних скарг не спростовують висновки суду першої інстанції.
Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
З урахуванням вказаного, колегія суддів вважає, що рішення суду Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 грудня 2019 року та додаткове рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 січня 2020 року в частині вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю Хлібозавод «Ново-Баварський» ухвалені з додержанням вимог матеріального та процесуального права.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційні скарги представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 – залишити без задоволення.
Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 грудня 2019 року та додаткове рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 січня 2020 року в частині вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю Хлібозавод «Ново-Баварський» – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і, в силу п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді:                                                                   І.О. Бровченко

І.В. Бурлака