Номер провадження: 22-ц/813/876/20 
Номер справи місцевого суду: 511/1251/18
Головуючий у першій інстанції Іванова О. В.
Доповідач Гірняк Л. А.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.03.2020 року                                                                 м. Одеса
       Колегія суддів судової палати у цивільних справах Одеського апеляційного суду в складі:
Головуючого- Гірняк Л.А.
Суддів - Сегеди С.М., Цюри Т.В.,
За участю секретаря -                                 Ющак А.Ю.

Осіб,що беруть участь у справі:
Позивач- ОСОБА_1 
Представник відповідача- Пучкова Л.А.
        розглянула у відкритому судовому засіданні м. Одеса апеляційну скаргу Акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» на рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 19.02.2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» 
-про зобов`язання усунути порушення умов договору, зобов`язання виконати умови договору та анулювати суму заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

ПРОЦЕДУРА:
07 червня 2018 року позивач звернувся з вищезазначеним позовом в якому зазначав, що 16 листопада 2006 року сторони уклали Кредитний договір № ODR0GR01420245 про надання йому коштів у сумі 11 500 (одинадцять тисяч п`ятсот) доларів на купівлю нерухомості та також в розмірі 2350,00 ( двадцять три тисячі п`ятдесят) доларів на оплату страхового платежу, у випадках передбачених Договором. 
23.11.2016 року, між ним та ПАТКБ «Приват Банк» в особі Голови Правління ПАТ КБ «Приват Банк» Дубілета О.В. уклали Додаткову угоду № 1 , яка складалась з наступного:
1.1.Сторони, керуючись Постановою НБУ № 461 від 06.08.2009 року, узгодили: 1.1. Заборгованість за Договором на дату укладання цієї Додаткової угоди становила: 8496, 54 долара США.
Відповідно пункту 1.2. Додаткової угоди № 1, валюту кредиту за Договором з долара США було замінено на гривню. Заміна валюти Кредиту здійснювалася за курсом НБУ гривні до долара США, який на дату укладання цієї угоди складав 25, 658938, за один долар США. В зв`язку з чим, його заборгованість, зазначена в п.1.1. Додаткової угоди на дату її укладення становила 21 8012,19 гривень.
Відповідно пункту 1.3. Додаткової угоди № 1 «сума заборгованості в розмірі 33 807, 20 грн., що виникла в період з дати надання йому кредиту по дату її підписання анулюється та є 

прощенням боргу для нього, а саме: за кредитом 32 937,11 гривень, за відсотками 870, 09 гривень, за комісією 0,00 гривень, пеня 0,00 гривень.» 
Відповідно пункту 5 Додаткової угоди № 1, ця угода вступає в дію з моменту її підписання сторонами та діє протягом строку дії Договору.
Однак, у супереч положенням пункту 1.3. Додаткової Угоди № 1 за Кредитним договором № ODR0GR01420245 від 16 листопада 2006 року, Банк, вимагає у нього погашення грошової суми у розмірі 33807,20 гривень, порушуючи умови договору, положення ЦК України та звичаї цивільного обороту. 
У зв`язку з тим, що ним виконуються умови Додаткової Угоди № 1 за Кредитним договором, 02.03.2018 року, ним було направлено претензію на адресу Банку, щодо вимоги виконати положення пункту 1.3. вказаної Додаткової угоди № 1 від 23.11.2016 року. 
10.04.2018 року листом № 20.1.0.0.0/7- 180312/823 від 04.04.2018 року, Банк відповів, що видавши кредитні кошти ними виконані їх обов`язки, та йому необхідно повернути кредитні кошти без врахування умов Додаткової Угоди № 1. 
Позивач зазначає, що дії відповідача, щодо відмови у виконанні умов Додаткової Угоди № 1 від 23.11.2016 року за Кредитним договором № ODR0GR01420245 від 16 листопада 2006 року є такими що порушують його права та є незаконними. Просив зобов`язати ПАТ КБ «ПриватБанк» усунути порушення умов Додаткової Угоди, а саме виконати обов`язок щодо анулювання, боргу в розмірі 33807,20грн., що є прощенням боргу.
13.08.2018 року Банк заперечуючи проти позову посилається на те, що до встановлення суми боргу за умовами кредитного договору № ODR0GR01420245 з урахуванням змін, додатковою угодою 1 від 16.11.2016 року врахована сума прощення боргу в розмірі 33 807,20 грн.
Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 19 лютого 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1   до Акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» про зобов`язання усунути порушення умов договору, зобов`язання виконати умови договору та анулювати суму заборгованості – задоволено повністю.
Зобов`язано Акціонерне товариство КБ «ПриватБанк» усунути порушення умов Додаткової Угоди № 1 від 23.11.2016 року за кредитним договором № ODR0GR01420245 від 16 листопада 2006 року, укладеного між ОСОБА_1 та ЗАО КБ «ПриватБанк».
Зобов`язано Акціонерне товариство КБ «ПриватБанк» виконати пункт 1.3 Додаткової Угоди № 1 від 23.11.2016 року, шляхом анулювання суми заборгованості в розмірі 33 807,20грн. та відсотків в сумі 870,09грн.
Стягнути з Акціонерного товариства КБ "ПриватБанк"  судовий збір у сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. 
В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду з ухваленням нового рішення про відмову в задоволені позовних вимог посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
Позивач не скористався правом подати до суду відзив на апеляційну скаргу.        

АРГУМЕНТИ(ДОВОДИ)СТОРІН:

       Заявник в апеляційній скарзі  заявник посилається на те, що у додатковій угоді від 16.11 2016 року вказана сума 218012,19 гривень, яка визначена після прощення боргу у сумі 33807,20 гривень згідно п. 1.3 Угоди. Тобто, у Додатковій Угоді вказана вже сума до сплати, яка не є простроченою заборгованістю.

Правові відносини між Позивачем та ПриватБанком регулюються умовами кредитного договору з урахуванням змін, внесених додатковою угодою 1 від 16.11.2016 року. Сума прощеного боргу відповідно до умов пункту 1.3 Додаткової угоди становить 33807,20 гри.
Позивач добросовісно виконує свої кредитні зобов`язання, прострочення боргу не допускає, погашення проводить своєчасно та в повному (обумовленому Додатковою угодою) обсязі. Простроченого боргу не мас. На підтвердження даного факту судовому засіданні було надано розрахунок заборгованості станом на поточну дату. З огляду на таке, ПриватБанк вважає, що зараз не існує порушень прав Позивача, тому відсутні підстави для звернення до суду, так як відповідно до ч.І ст. 4 ЦПК України захисту у судовому порядку підлягає порушене чи невизнане право.
ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ:
Судова колегія заслухавши доповідь судді доповідача, вислухавши пояснення сторін,перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги приходить до наступного.
Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору від 16 листопада 2006 року № ODR0GR01420245 ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 11 500 дол. США на строк з 16 листопада 2006 року по 16 листопада 2026 року включно на наступні цілі: придбання нерухомості, а також у розмірі 2350 дол. США на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбачених умовами договору (п.п.2.1.3.2.2.7 Кредитного договору) (т. 1 а.с.6-8).
З метою створення сприятливих умов для виконання позичальником зобов`язань за Кредитним договором № ODR0GR01420245 від 16 листопада 2006 року була укладена Додаткова угода №1 (надалі Угода). 
Згідно вказаної Угоди сторони, керуючись Постановою НБУ № 461 від 06.08.09року узгодили: 
-за умовами п.1.1 встановили заборгованість за Договором на дату укладення цієї Угоди – 8496,54дол. США, а саме: поточна заборгованість за кредитом – 8462,63дол.США; поточна заборгованість за відсотками – 33,91дол. США. 
-за умовами п.1.2 Угоди сторони змінили валюту кредиту за Договором з долара США на гривню. Заміна валюти Кредиту здійснювалась за курсом НБУ гривні до долара США, який на дату укладення Додаткової угоди складав 25,658938грн. за один дол. США. Встановили розмір заборгованості 218012,19 грн., а саме: поточна заборгованість за кредитом – 217142,10грн.; поточна заборгованість за відсотками – 870,09грн. 
-за умовами до п.1.3. Угоди сума заборгованості в розмірі 33807,20, що виникла в період з дати надання позичальнику кредиту до дати підписання Додаткової угоди анулюється та є прощенням боргу для позичальника, а саме: за кредитним договором в сумі 32937,11грн.; за відсотками 870,09грн;
-за умовами до п.1.4 Додаткової угоди №1 за користування Кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати Банку відсотки в розмірі 18% річних у строк, зазначений в Графіку погашення кредиту;
-за умовами до п.1.5 Угоди позичальник зобов`язується здійснювати погашення Кредиту в строки, зазначені в графіку погашення кредиту (Додаток №1 до Додаткової Угоди), що викладається в новій редакції та є невід`ємною частиною Додаткової Угоди №1.
ОСОБА_1 виконання умов Додаткової угоди №1 виконує, що визнано і відповідачем та знайшло своє підтвердження в судовому засіданні: відображено в розрахунку заборгованості та в листі відповідача № вих. б/н від 13.08.2018р. у відповідності до якого зазначено, що позивач добросовісно виконує свої кредитні зобов`язання, прострочення боргу не допускає, погашення проводить своєчасно та в повному обсязі, простроченого боргу не має (т. 1 а.с. 52). 
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору 

становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог — відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог — відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Оскільки умови додаткового договору розроблялись банком, тому повинні бути зрозумілі споживачеві та не носити характер припущень.
Проте ,після встановлення суми боргу за кредитним договором пунктом 1.2 в розмірі 218012,19 грн.сторони п.1.3. узгодили суму прощення боргу, що становить 33807 ,20 грн., яка виникла в період з дати надання позичальником кредиту до дати підписання цієї Додаткової угоди , а саме: 32937,11 грн. за редитом та відсотками-870,09 грн.
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що після узгодження суми боргу кредитор простив суму боргу в розмірі 33 807,20 грн., тому вона не може бути включеною до суми кредитної заборгованості.
Посилання на те, що саме сума прощення боргу і передувала встановленій сумі заборгованості оцінюється критично, оскільки сторони її узгодили після визначення суми боргових зобов`язань , боргові зобов`язання сторонами визначені без зазначення суми прощення боргових зобов`язань.
При цьому, матеріали справи не містять доказів і не спростовано відповідачем доводів позивача, що сума 33807,20 коп. включена до суми боргових зобов`язань визначеними сторонами в п.1.2.

Вказані обставини правильно встановлені судом першої інстанції виходячи з того, що сума прощення боргових зобов`язань в розмірі 33 807,20 грн. узгоджена після визначення боргових зобов`язань, тому вона не повинна бути включена в стягнення кредитної заборгованості. 
В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй, що прямо передбачено у статті 8 Конституції України.
Відповідно до частини четвертої статті 42 Конституції України держава захищає права споживачів.
Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників.
Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України.
Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.
Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.
Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.
У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою — споживачем банківських послуг (частина перша статті 11 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-XII«Про захист прав споживачів» (далі — Закон №1023-XII).
Згідно з пунктом 22 частини першої статті 1 Закону № 1023-XIIспоживач — фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
Конституційний Суд України у рішенні щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року № 543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно- правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.
Для ефективного судового захисту цивільного права або інтересу важливим також є обраний зацікавленою особою спосіб захисту, який має відповідати природі такого права або охоронюваного законом інтересу, характеру незаконного посягання та бути ефективним.
Як вбачається у п. 75 рішення від 05.04.2005 у справі «Афанасьєв проти України» (заява №38722/02) ЄСПЛ зазначає, що засіб захисту, який вимагається згаданою статтею, повинен бути «ефективним», як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.
Конституційний Суд України у рішенні від 30.01.2003 № 3-рп/2003 зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови,  що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в  правах (абз. 10 п. 9).
Виходячи з того, що сторони домовилися щодо всіх істотних умов  додаткового договору, що підтверджується письмовими доказами, і має місце повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася  від його виконання, районний суд дійшов правильного висновку щодо  задоволення позовних вимог  в силу п.1 ч. 2 ст.16 ЦК України.
Посилання на те, що у Додатковій Угоді вказана вже сума до сплати, яка не є простроченою заборгованістю не є підставою для відмови в позвних вимогах оскільки визначена до узгодження сторонами прощеної суми.
Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. 367,368,374, 375 ,381,382,384,389,390 ЦПК  України, судова колегія,                                                         ПОСТАНОВИЛА:        
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» залишити без задоволення, а рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 19.02.2019 року, без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає оскарженню безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст складено 16.03.2020 року.

Головуючий суддя - Л.А. Гірняк

Судді С.М.Сегеда 
- 

Т.В.Цюра