Ухвала
 
19 травня 2020 року
м. Київ
справа №  520/2598/17
провадження № 51-2399ск20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого          ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Київського районного суду м. Одеси від 26 грудня 2018 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 18 березня 2020 року,
встановив: 
Засуджена  ОСОБА_4 звернулась до суду з касаційною скаргою на вищевказані судові рішення.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що її слід залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків.
Так, згідно зі ст. 427 КПК у касаційній скарзі має бути зазначено: судове рішення, що оскаржується; обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення; вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
У касаційній скарзі засуджена  ОСОБА_4 посилається на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.
За змістом ст. 412 КПК істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. В частині 2 зазначеної статті визначено перелік підстав за наявності яких судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню.
Однак, засуджена  ОСОБА_4 посилаючись у касаційній скарзі на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які можливо допущені судами першої та апеляційної інстанцій, належного обґрунтування зазначеним доводам не наводить, натомість, засуджена зазначає про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та не погоджується з оцінкою доказів наявних в матеріалах провадження, надаючи їм власну оцінку, що відповідно до вимог 
ст. 438 КПК не є підставою для скасування чи зміни судових рішень судом касаційної інстанції. 
Крім того, вказуючи на можливі порушення допущені судами першої та апеляційної інстанції, засуджена у скарзі не зазначає як це вплинуло на законність та обґрунтованість судових рішень, що було б підставою для їх скасування касаційним судом.
Наявність вказаних недоліків у скарзі, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до ст. 429 КПК, суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, постановляє ухвалу
про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги
і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, котра подала касаційну скаргу.
Врахувавши вищенаведене, керуючись положеннями ст. 429 КПК, з огляду
на те, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу необхідно залишити без руху і надати строк на усунення недоліків.
Керуючись ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженої  ОСОБА_4 залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги – п`ятнадцять днів з дня її отримання.
Роз`яснити, що касаційна скарга повертається в разі, якщо особа в установлений строк не усунула недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
ОСОБА_1 	       ОСОБА_2 	ОСОБА_5 	
Судді: