Номер провадження: 33/813/685/20
Номер справи місцевого суду: 523/4546/20 
Головуючий у першій інстанції Мурманова І. М. 
Доповідач Князюк О. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2020 року                                                                         м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі судді:
Судді - Князюк О.В.
За участю секретаря-Бикової К.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 06.05.2020 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:
Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 06 травня 2020 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі трьох неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 51 грн. 00 коп.
Стягнуто з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.
Не погоджуючись з вказаною постановою ОСОБА_1 13.05.2020 року подав апеляційну скаргу в якій просить суд постанову Суворовського районного м. Одеси від 06.05.2020 року скасувати, провадження у справі за фактом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП закрити - за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню.

Перевірка доводів апеляційної скарги. Позиція апеляційного суду
Що стосується доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.
Згідно з вимогами ч.7 ст.294 КпАП України, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. 
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
З Постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 06 травня 2020 року, вбачається, що ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП, та підлягає притягненню до адміністративної відповідальності, склад адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 №407237 від 04.03.2020 року, довідкою АРМ 102 № 50779708 від 21.02.2020 року, заявою ОСОБА_2 , від 21.02.2020 року, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які наявні в матеріалах справи, а також усними поясненнями ОСОБА_1 , наданими при розгляді справи.
Не погоджуючись з вище вказаним рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом не перевірено обставини вчинення ним хуліганства та даних, які мають значення для вирішення справи.
Апелянт звертає увагу суду на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 №407237 від 04.03.2020 року відсутнє обов`язкове зазначення свідків, які нібито були свідками скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП. 
ОСОБА_1 зазначає, що відповідно до матеріалів справи, конфлікт стався за адресою АДРЕСА_1 . Будь-яких доказів, які б вказували на посягання громадського порядку та спокою громадян ОСОБА_1 при вчиненні правопорушення відсутні.
Стаття 245 КУпАП встановлює, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.
Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.
У відповідності до положень ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно КУпАП ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, та іншими документами.
Стаття 252 КУпАП встановлює, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Стаття 173 КУпАП закріплює, що дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян, - тягне за собою накладення штрафу від трьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.
Відповідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Об`єктом адміністративного проступку, передбаченого ст. 173 КУпАП, є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.
Для визначення поняття громадський порядок суд виходить із загальноприйнятого тлумачення цього поняття та встановленої судової практики про те, що громадський порядок - це стан суспільних відносин, що виник, сформувався, змінюється та існує під впливом дії правових норм (значною мірою), моральних засад, звичаїв, етичних правил, традиції, інших поза юридичних чинників і знаходить свій вияв (відображається) у безпечності громадського спокою, охороні здоров`я, честі та гідності людини, її прав та свобод, зокрема, права на відпочинок, усталених правил співжиття, комунікації (спілкування), у поведінці в побуті, у повазі і ставленні членів спільноти один до одного, у нормальному функціонуванні органів державної влади, місцевого самоврядування, різних установ, організацій, громадських об`єднань, інших інституцій, які замаються корисною суспільною діяльністю.
Поняття громадського місця міститься в Законі України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» та передбачає частину (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, в тому числі під`їзди, а також підземні переходи, стадіони.
Крім того, ознакою суб`єктивної сторони, яка є складовою правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, є хуліганський мотив поведінки особи, яка вчиняє зазначені вище дії. Так, суб`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, проставити себе іншим громадянам, суспільству, державі.
Слід зазначити, що з суб`єктивної сторони правопорушення також характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, особа усвідомлює, що її дії, протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього.
Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до приписів ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. 
Відповідно до матеріалів справи, а саме при дослідженні судом апеляційної інстанції протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №407237 від 04.03.2020 року, встановлено порушення вимог ст.256 КУпАП. У вище зазначеному протоколі відсутні прізвища, адреси свідків і потерпілих. Крім того, в матеріалах справи відсутні пояснення (Акт) свідків.
Апеляційний суд приймає до уваги доводи апелянта, про те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ст. 173 КУпАП. Також суд апеляційної інстанції бере до уваги, той факт, що протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №407237 від 04.03.2020 року, складено з порушенням норм чинного законодавства, а саме статті 256 КУпАП.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення. Таким чином, оскільки за описаними обставинами справи не виявляється належним чином встановити наявність чи відсутність вини у діях ОСОБА_1 , апеляційний суд на підставі п. 2 ч. 1 ст. 278 КУпАП вважає за необхідне повернути матеріали справи до органу, який склав протокол, для доопрацювання та належного оформлення. Однак, частиною 2 статті 38 КУпАП встановлено, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.
Таким чином, суд першої інстанції на вказані обставини уваги не звернув, формально підійшов до розгляду справи та маючи можливість направити протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 для доопрацювання та належного оформлення, дійшов до передчасного висновку про його винуватість, чим допустив неповноту судового розгляду. Разом з тим, ЄСПЛ вирішуючи питання застосування ст. 6 Конвенції не ставить в залежність виведення з під юрисдикції кримінальних судів певних видів правопорушень віднесених до юрисдикції інших органів, посадових осіб. Виходить, що у справах про адміністративні правопорушення, на які ЄСПЛ поширює кримінально-правовий аспект, особа, щодо якої розглядається справа та потерпілий, додатково користується гарантіями ст. 6 Конвенції: право на оскарження судових рішень, право на допомогу перекладача, право на виклик та допит свідків, на розумний строк розгляду справи, негайне і достатнє інформування про характер і причини обвинувачення, право на юридичну допомогу, право на безоплатну допомогу захисника (за браком коштів) ін. Крім того, в таких справах діє презумпція невинуватості.
З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку щодо скасування оскаржуваної постанови, як такої, що винесена з порушенням норм процесуального права та неповним дослідженням обставин справи.
Суд апеляційної інстанції, також вважає за необхідне зазначити, що матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності, які розглядалися апеляційним судом, не містять достатньої кількості належних та допустимих доказів, які б поза розумним сумнівом свідчили про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.
Відповідно до п. 1 ч. 1. Ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Дата скоєння адміністративного правопорушення в протоколі вказана 21.02.2020 року та на момент розгляду судом провадження сплили строки накладення адміністративного стягнення.
На підставі наведеного, згідно ст. 294 ч. 8 п.2 КУпАП, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, постанова суду підлягає скасуванню з наведених обставин, а провадження у справі відносно ОСОБА_4 підлягає закриттю у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП, для накладення адміністративного стягнення.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково
Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 06 квітня 2020 року - скасувати. 
Провадження в адміністративній справі про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Повний текст постанови складений 03.06.2020 року.

Суддя Одеського апеляційного суду                                                 О.В. Князюк