Номер провадження: 22-ц/813/3193/20 
Номер справи місцевого суду: 522/7204/18
Головуючий у першій інстанції Єршова Л. С.
Доповідач Погорєлова С. О.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.06.2020 року                                                                 м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: Погорєлової С.О. 
суддів: Таварткіладзе О.М., Заїкіна А.П.,
                        
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, на рішення Приморського районного суду м. Одеси, постановлене під головуванням судді Єршової Л.С. 30 жовтня 2019 року у м. Одеса, -

встановила:

У жовтні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 3000,00 грн. щомісячно, починаючи з моменту звернення з позовною заяою до досягнення ОСОБА_3 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
До початку розгляду справи по суті позивач збільшила позовні вимоги та просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі у розмірі 7000,00 грн. щомісячно.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що вона з відповідачем має спільну дитину – ОСОБА_4 . Донька проживає з матір`ю, відповідач зобов`язувався брати участь в утриманні дитини, але матеріальну допомогу не надає, у зв`язку із чим позивач була змушена звернутися до суду з зазначеним позовом.
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 30 жовтня 2019 року позов  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 2000,00 гривень щомісячно, починаючи з 24 квітня 2018 року і до досягнення ОСОБА_3 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду та постановити нове, яким у задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів відмовити.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд незаконно стягнув з ОСОБА_1 аліменти у сумі 2000 грн., оскільки останній і так добровільно матеріально допомагає дитині, і вказана сума аліментів буде становити надмірний майновий тягар для відповідача.
Заслухавши суддю-доповідача, здійснивши розгляд апеляційної скарги в письмовому провадженні, дослідивши наведені в ній доводи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного. 
Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до ч.1, 2 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ІНФОРМАЦІЯ_4 у них народилась донька – ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим 16 грудня 2013 року Відділом ДРАЦС у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції.
Шлюб між сторонами розірвано рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 24 квітня 2018 року по справі № 522/7206/18.
Сторонами не заперечувалось, що з кінця вересня 2018 року вони мешкають окремо, та з цього часу дитина проживає з матір`ю за місцем її реєстрації: АДРЕСА_1 .
Як вбачається з відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, ОСОБА_1 за період з 1 кварталу 2018 року по 2 квартал 2019 року отримував доходи з таких джерел: заробітна плата у ТОВ «Ел-Ітекс» за 1 квартал 2018 року – 19758,00 грн., за 2 квартал 2018 року -19818,00 грн., за 3 квартал 2018 року – 19818,00 грн., за 4 квартал 2018 року – 19868,00 грн., за 1 квартал 2019 року – 19812,00 грн., за 2 квартал 2019 року – 20400,00 грн.
Зазначена інформація узгоджується з довідками про доходи, виданими ОСОБА_5 Грантовичу ТОВ «Ел-Ітекс», який працює у вказаному товаристві директором, з яких вбачається, що заробітна плата відповідача у 2019 році становить у середньому 6 800,00 грн. на місяць (без урахування утриманих податків та зборів).
Таким чином, твердження представника позивача, що відповідач має дохід у середньому 28000,00 грн. на місяць, не знайшли свого підтвердження належними та допустимими доказами, та спростовуються матеріалами справи.
При визначенні розміру аліментів судом було враховано, що відповідач не надав докази того, що сплачує аліменти на користь інших осіб.
Відомості про наявність рухомого та нерухомого майна сторонами до суду не надавались. При цьому, у судовому засіданні суду першої інстанції сторони не заперечували, що між ними існує спір щодо поділу спільного майна подружжя, який станом на теперішній час вирішується судом.
Обов`язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплений у ч. 2 ст. 51 Конституції України
Відповідно до ст. 180СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Законом України «Про державний бюджет України на 2019 рік» від 23 листопада 2018 року №2629-VIII встановлено суми прожиткового мінімуму на 2019 рік для дітей віком до 6 років: з 1січня 2019 року – 1626 гривень, з 1липня -1699 гривень, з 1 грудня – 1779 гривень.
Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 р., дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 р.) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину підлягали частковому задоволенню, при цьому розмір аліментів, з урахуванням обставин справи, має становити 2 000 грн. 
Колегія суддів вважає необґрунтованим посилання у апеляційній скарзі представника ОСОБА_1 про те, що суд незаконно стягнув з відповідача аліменти у сумі 2000 грн., оскільки останній і так добровільно матеріально допомагає дитині, і вказана сума аліментів буде становити надмірний майновий тягар для відповідача.
Колегія суддів зауважує, що підстави звільнення від сплати аліментів передбачені Сімейним кодексом України, зокрема статтями 188, 190, 232, і факт добровільної матеріальної допомоги дитині з боку батька не може бути підставою для звільнення відповідача від сплати аліментів, визначених рішенням суду.
Крім того, як вбачається зі змісту апеляційної скарги ОСОБА_1 , останній вказує, що він щомісячно добровільно сплачує на утримання дитини суму у розмірі 1 500 - 2 000 грн., що свідчить про наявність у апелянта матеріальної можливості сплачувати присуджені за рішенням суду аліменти у тієї ж сумі – 2 000 грн.
Інші докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановлені судом дотримані норми матеріального і процесуального права.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. 
При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 жовтня 2019 року ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування  немає.  
Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 30 жовтня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає за винятками, передбаченими п.2«а» - 2 «г» ч.3 ст. 389 ЦПК України.
Повний текст постанови складено 22 червня 2020 року.        
               
Судді Одеського
апеляційного суду                                                С.О. Погорєлова

А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе