Постанова 
Іменем  України 
 
18 березня 2020 року
м. Київ
 
справа № 495/969/14-ц
провадження № 61-47352св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Червинської М. Є.,
суддів: Бурлакова С. Ю., Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М. (суддя-доповідач), 

учасники справи:
позивач - публічне акціонерне товариство «КредоБанк»,
відповідачі: товариство з обмеженою відповідальністю «Сервіс», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08 листопада 2016 року в складі судді Боярського О. О. та постанову Апеляційного суду Одеської області від 18 жовтня 2018 року в складі колегії суддів: Калараша А. А., Заїкіна А. П., Погорєлової С. О.,
 
В С Т А Н О В И В:
 
Описова частина 
 
Короткий зміст позовних вимог
У грудні 2014 року публічне акціонерне товариство «КредоБанк» (далі - ПАТ «КредоБанк») звернулося до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Сервис» (далі - ТОВ «Сервис»), ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту.
 
На обґрунтування позовних вимог посилалося на те, що 28 вересня 2012 року між ПАТ «Кредобанк» та ТОВ «Сервис» було укладено Генеральний договір                                      №14 Ю-270912 про здійснення кредитування, відповідно до якого надано кредит у розмірі 2275000,00 грн, строк дії ліміту кредитування - до 27 вересня 2020 року.
29 квітня 2013 року між ПАТ «Кредобанк» та ТОВ «Сервис» укладено Додатковий договір № 3 про надання кредитної лінії відповідно до Генерального договору №14Ю-270912 про здійснення кредитування від 28 вересня 2012 року, відповідно до якого позичальник відкриває відповідачу 1 кредитну лінію на максимальний ліміт заборгованості за кредитною лінією (надалі - Кредит 1) - 500000,00 грн, строк дії кредитної лінії - 28 квітня 2015 року.
 
На забезпечення виконання ТОВ «Сервис» своїх зобов`язань по поверненню кредиту 02 серпня 2013 року були укладені окремі договори поруки з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .
 
Позивач посилався на те, що ТОВ «Сервис» свої зобов`язання з повернення кредиту виконував неналежним чином, внаслідок чого станом на 17 жовтня 2014 року виникла заборгованість за генеральним договором від 28 вересня 2012 року                               № 14Ю-270912, а саме за додатковим договором від 29 квітня 2013 року № 3 у розмірі 551 744,43 грн та за додатковим договором від 31 липня 2013 року № 02-14Ю у розмірі 1 954 439,51 грн.
 
Враховуючи вищевикладене позивач просив суд :
 
- стягнути солідарно з ТОВ «Сервис» та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Кредобанк» суму заборгованості та пені за Додатковим договором від 29 квітня 2013 року №3 про надання кредитної лінії відповідно до Генерального договору № 14Ю-270912 про здійснення кредитування від 28 вересня 2012 року, укладеним між ПАТ «Кредобанк» та ТОВ «Сервис», у розмірі 551744,43 грн з яких: 498 736,71 грн - неповернута сума кредиту; 37 839,78 грн - прострочені відсотки; 2 250,00 грн - прострочена сума комісії за адміністрування кредиту; 10 825,18 грн - пеня по простроченій основній сумі кредиту; 1973,93 грн - пеня за простроченими відсотками; 118,83 грн - пеня по простроченій комісії за адміністрування кредиту,
 
- стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредобанк» суму заборгованості та пені за Додатковим договором від 29 квітня 2013 року № 3 про надання кредитної лінії відповідно до Генерального договору №14Ю-270912 про здійснення кредитування від 28 вересня 2012 року, укладеним між ПАТ «Кредобанк» та ТОВ «Сервис», у розмірі 551 744,43 грн, з яких: 498 736,71 грн - неповернута сума кредиту; 37 839,78 грн - прострочені відсотки; 2 250,00 грн - прострочена сума комісії за адміністрування кредиту; 10 825,18 грн - пеня по простроченій основній сумі кредиту; 1973,93 грн - пеня по прострочених відсотках; 118,83 грн - пеня по простроченій комісії за адміністрування кредиту,
 
-стягнути солідарно з ТОВ «Сервис» та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Кредобанк» суму заборгованості та пені за Додатковим договором від 31 липня 2013 року                                № 02-14Ю про надання кредитної лінії відповідно до Генерального договору № 14Ю-270912 про здійснення кредитування від 28 вересня 2012 року, укладеним між ПАТ «Кредобанк» та ТОВ «Сервис», у розмірі 1 954 439,51 грн, з яких: 1774 999,64 грн - неповернута сума кредиту; 16443,93 грн - прострочені відсотки за користування кредитом; 5 062,90 грн - прострочена сума комісії за адміністрування кредиту;                      1567, 35 грн - пеня по простроченій основній сумі кредиту; 8105,19 грн - пеня за простроченими відсотками; 270,50 грн - пеня з простроченої комісії за адміністрування кредитом;
 
- стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредобанк» суму заборгованості та пені за Додатковим договором від 31 липня 2013 року № 02-14Ю про надання кредитної лінії відповідно до Генерального договору № 14Ю-270912 про здійснення кредитування від 28.09.2012, укладеним між ПАТ «КРЕДОБАНК» та ТОВ «СЕРВИС», у розмірі 1 954 439,51 грн, з яких: 1 774 999,64 грн - неповернута сума кредиту;                          164 433,93 грн - прострочені відсотки за користування кредитом; 5062,90 грн - прострочена сума комісії за адміністрування кредиту; 1567,35 грн - пеня з простроченої основної суми кредиту; 8105,19 грн - пеня за простроченими відсотками; 270,50 грн - пеня з простроченої комісії за адміністрування кредиту,
 
- стягнути з ТОВ «Сервис», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 судовий збір в розмірі                                3 654,00 грн.
 
Короткий зміст рішення суду першої та апеляційної інстанцій
 
Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області                                     від 08 листопада 2016 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Одеської області від 18 жовтня 2018 року, позов ПАТ «КредоБанк» задоволено частково.
Стягнуто солідарно з ТОВ «Сервис», ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредобанк» суму заборгованості та пені за додатковим договором від 29 квітня 2013 року № 3 про надання кредитної лінії відповідно до Генерального договору                        № 14Ю-270912 про здійснення кредитування від 28 вересня 2012 року, укладеного між ПАТ «Кредобанк» та ТОВ «Сервис», у розмірі 551744,43 грн. 
Стягнуто солідарно з ТОВ «Сервис», ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредобанк» суму заборгованості та пені за додатковим договором від 31 липня 2013 року № 02-14 про надання кредитної лінії відповідно до Генерального договору                        № 14Ю-270912 про здійснення кредитування від 28 вересня 2012 року, укладеного між ПАТ «Кредобанк» та ТОВ «Сервис», у розмірі 1954439,51 грн.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. 
Вирішено питання про розподіл судових витрат. 
 
Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що позичальник не виконує умови кредитного договору щодо своєчасного повернення суми отриманих кредитів та сплати нарахованих за кредитними коштами процентів та з урахуванням того, що належне виконання боржником кредитних зобов`язань, було забезпечено договорами поруки, та відповідно до умов договорів поруки поручителі несуть солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за порушення виконання зобов`язань за кредитним договором, вважав, що позов ПАТ «Кредобанк» підлягає частковому задоволенню. 
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
 
У листопаді 2018 рокуОСОБА_2 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права,просило скасувати рішення судів попередніх інстанцій та провадження в частині стягнення заборгованості з ТОВ «Сервис» на користь ПАТ «Кредобанк» припинити, так як спір виник між юридичними особами і ця вимога має розглядатися в порядку господарського судочинства. У задоволенні позову про стягнення боргу з поручителів фізичних осіб відмовити у повному обсязі. 
 
Аргументи учасників справи
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
 
Касаційна скарга мотивована тим, що судами попередніх інстанцій при розгляді справи не надано належної оцінки усім доказам наявним у матеріалах справи та неправильно встановлено фактичні обставини справи, що призвело до неправильного вирішення спору.
 
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу
 
У січні 2019 року ПАТ «Кредобанк» подало відзив на касаційну скаргу, у якому зазначило, що рішення судів є законними та обґрунтованими, підстав для їх скасування немає.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Судом установлено, що 28 вересня 2012 року між ПАТ «Кредобанк» та ТОВ «Сервис» було укладено Генеральний договір № 14Ю-270912 про здійснення кредитування.
Відповідно до пункту 2.1.1, пункту 2.1.4 зазначеного Генерального договору, сторони передбачили, що ліміт кредитування встановлено у розмірі 2275000,00 грн, строк дії ліміту кредитування - до 27 вересня 2020 року.
16 грудня 2013 року між ПАТ «Кредобанк» та ТОВ «Сервис» був укладений договір про внесення змін та доповнень №.
29 квітня 2013 року між ПАТ «Кредобанк» та ТОВ «Сервис» був укладений договір                      № 2 про внесення змін та доповнень до Генерального договору № 14Ю-270912.
29 квітня 2013 року між ПАТ «Кредобанк» та ТОВ «Сервис» укладено Додатковий договір № 3 про надання кредитної лінії відповідно до Генерального договору №14Ю-270912 про здійснення кредитування від 28 вересня 2012 (із внесеними змінами та доповненнями) (надалі - Кредитний договір 1), відповідно до якого Позичальник відкриває Відповідачу 1 кредитну лінію на наступних умовах:
- максимальний ліміт заборгованості за кредитною лінією (надалі - Кредит 1) - 500000,00 грн;
- строк дії кредитної лінії - 28 квітня 2015 (т.1 а.с.33-35).
31 липня 2013 між ПАТ «Кредобанк» та ТОВ «Сервис» було укладено Додатковий договір 02-14Ю про надання кредитної лінії відповідно до Генерального договору №14Ю-270912 про здійснення кредитування від 28 вересня 2012 року, відповідно до якого позичальник відкриває Відповідачу 1 кредитну лінію на наступних умовах:
- максимальний ліміт заборгованості за кредитною лінією (надалі - Кредит 2) - 1775000,00 грн.;
- строк дії кредитної лінії - 30 липня 2015 (т.1 а.с.39-41).
На забезпечення виконання ТОВ «Сервис» своїх зобов`язань за генеральним договором від 28 вересня 2012 року № 14Ю-270912 між ПАТ «Кредобанк» та ТОВ «Сервис» та ОСОБА_1 був укладений договір поруки від 02 серпня 2013 року (т.1 а.с.46-48).
Відповідно до пункту 2.6 договору поруки ОСОБА_1 зобов`язався солідарно з ТОВ «Сервис» нести відповідальність перед кредитором.
У той же день на забезпечення виконання ТОВ «Сервис» своїх зобов`язань за генеральним договором від 28 вересня 2012 року № 14Ю-270912 між ПАТ «Кредобанк» , ТОВ «Сервис» та ОСОБА_2 був укладений договір поруки від 02 серпня 2013 року (т.1 а.с.49-51).
Відповідно до пункту 2.6 договору поруки ОСОБА_2 зобов`язалася солідарно з ТОВ «Сервис» нести відповідальність перед кредитором.
Мотивувальна частина 
 
Позиція Верховного Суду
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Відповідно до вимог частини 1 статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Касаційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
Відповідно до вимог статей 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином та у строк відповідно до умов договору.
 
Статтею 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не припустив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
 
Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовується положення параграфу 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
 
Частиною другою статті 1050 ЦК України передбачено, що у разі якщо за договором позичальник зобов`язувався повернути позику частинами, то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплатити проценти.
 
Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.
 
Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України).
 
Таким чином, ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, на підставі належним чином оцінених доказів поданих сторонами, встановивши, що позичальник не виконує умови кредитного договору щодо своєчасного повернення суми отриманих кредитів та сплати нарахованих за кредитними коштами процентів та з урахуванням того, що належне виконання боржником кредитних зобов`язань, було забезпечено договорами поруки, та відповідно до умов договорів поруки поручителі несуть солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за порушення виконання зобов`язань за кредитним договором, дійшов правильного та обґрунтованого висновку про стягнення з боржника та поручителів кредитної заборгованості.
Разом з тим, суди не звернули уваги на те, що умовами договорів поруки не передбачено солідарної відповідальності поручителів між собою, що унеможливлює стягнення суми заборгованості за кредитним договором з поручителів солідарно.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої та апеляційної інстанцій у мотивувальній та резолютивній частині щодо вирішення позову в частині солідарного стягнення заборгованості з поручителів підлягають зміні. 
Відповідно до частини четвертої статті 412 ЦПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
 
Доводи касаційної скарги про те, що спір в частині позовних вимог до ТОВ «Сервис» має розглядатись за правилами господарського судочинства не заслуговують на увагу, оскільки відповідачі у справі пов`язані солідарним обов`язком як боржники, вимоги у справі є однорідні та нерозривно пов`язані між собою. 
 
Щодо судових витрат
 
Оскільки Верховний Суд змінює рішення судів першої та апеляційної інстанцій, але виключно у частині мотивів, то новий розподіл судових витрат не здійснюється.
 
Керуючись статтями 400, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палатиКасаційного цивільного суду
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Касаційну скаргу  ОСОБА_2 задовольнити частково.
 
Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області                                   від 08 листопада 2016 року та постанову Апеляційного суду Одеської області                          від 18 жовтня 2018 року в частині позову про солідарне стягнення з поручителів кредитної заборгованості змінити, викласти його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.
 
Викласти резолютивну частину рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08 листопада 2016 року у такій редакції:
 
Стягнути солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю «Сервис», ОСОБА_2 , на користь публічного акціонерного товариства «Кредобанк» суму заборгованості та пені за додатковим договором від 29 квітня 2013 року № 3 про надання кредитної лінії відповідно до Генерального договору № 14Ю-270912 про здійснення кредитування від 28 вересня 2012 року, укладеного між публічним акціонерним товариством «Кредобанк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Сервис», у розмірі 551744,43 грн. 
Стягнути солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю «Сервис», ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Кредобанк» суму заборгованості та пені за додатковим договором від 29 квітня 2013 року № 3 про надання кредитної лінії відповідно до Генерального договору № 14Ю-270912 про здійснення кредитування від 28 вересня 2012 року, укладеного між публічним акціонерним товариством «Кредобанк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Сервис», у розмірі 551744,43 грн. 
 
Стягнути солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю «Сервис», ОСОБА_2 , на користь публічного акціонерного товариства «Кредобанк» суму заборгованості та пені за додатковим договором від 31 липня 2013 року № 02-14 про надання кредитної лінії відповідно до Генерального договору № 14Ю-270912 про здійснення кредитування від 28 вересня 2012 року, укладеного між публічним акціонерним товариством «Кредобанк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Сервис», у розмірі 1954439,51 грн.
 
Стягнути солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю «Сервис», ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Кредобанк» суму заборгованості та пені за додатковим договором від 31 липня 2013 року                           № 02-14 про надання кредитної лінії відповідно до Генерального договору                                  № 14Ю-270912 про здійснення кредитування від 28 вересня 2012 року, укладеного між публічним акціонерним товариством «Кредобанк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Сервис», у розмірі 1954439,51 грн.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                    М. Є. Червинська
Судді:                                                                              С. Ю. Бурлаков
                                                                                      А. Ю. Зайцев
                                                                                       Є. В. Коротенко
В. М. Коротун