КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
                         
єдиний унікальний номер справи №2-244/09
номер апеляційного провадження: 22-ц/824/3814/2020
                                                              
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М                         У К Р А Ї Н И
 
            25 лютого 2020 року     Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:
                                судді - доповідача                         Білич І.М.
                               суддів                                             Музичко С.Г., Іванченка М.М.
                                при секретарі                                 Кемському В.В.
                    
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименка Михайла Михайловича на ухвалу Володарського районного суду Київської області від 11 грудня 2019 року, постановлену під головуванням судді Володарського районного суду Київської області Макаренко Л.А.,
у цивільній справі №2-244/09 за поданням приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименка Михайла Михайловича, заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Універсал Банк», ОСОБА_1 , про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку, -
 
в с т а н о в и л а: 
 
У грудні 2019 року приватний виконавець Трофименко М.М. звернувся до суду з поданням про надання дозволу щодо звернення стягнення на майно боржника ОСОБА_1 у відповідності до ч. 10 ст. 440 ЦПК України, право власності на яке не було зареєстроване в установленому законом порядку, а саме:  житловий будинок загальною площею 208,9 кв.м, житлова площа 137,2 кв.м, та земельну ділянку, кадастровий номер 4624586900:02:00560012, які розташовані за адресою:  АДРЕСА_1.
В обґрунтування вимог подання посилався на те, що на його виконанні перебуває виконавче провадження № 57871446 з примусового виконання виконавчого листа № 2-244/09 від 20.07.2009 року, виданого Володарським районним судом Київської області, про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором в сумі, що за офіційним курсом НБУ України  станом на 01.06.2009 року складала 1 574 140,18 гривень. 
У ході здійснення виконавчих дій приватним виконавцем встановлено, що грошові кошти на рахунках у банківських установах, або рухоме майно у боржника відсутні. При цьому,стало відомо, що ОСОБА_1 належить житловий будинок та земельна ділянка за вказаною вище адресою, які придбані ним у 2008 році, однак до теперішнього часу не зареєстровані у встановленому законом порядку. 
 
Ухвалою Володарського районного суду Київської області від 11 грудня 2019 року подання залишено без задоволення.

Не погодившись з ухвалою, приватний виконавець подав апеляційну скаргу, за результатами розгляду якої просив скасувати ухвалу та постановити нову, якою подання задовольнити в повному обсязі. 
Посилаючись на неправильність застосування судом  норм матеріального та процесуального права, зокрема положення Закону України «Про виконавче провадження» в частині направлення сторонам виконавчого провадження процесуальних документів. 
 
Учасники справи будучи належним чином повідомленим про розгляд справи в судове засідання не з`явилися, поважність причин неявки суду не повідомили.
Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність в силу вимог ст. 372 ЦПК  України. 
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача,перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана  апеляційна скарга  підлягає частковому  задоволенню, виходячи з наступного.
 
Відмовляючи в задоволенні подання приватного виконавця, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не доведено, що боржник обізнаний про відкрите щодо нього виконавче провадження та умисно ухиляється від виконання судового рішення. 
 
Проте погодитися з такими висновками суду не можна виходячи з наступного.
 
Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції  не було взято до уваги те, що предметом  судового розгляду було подання приватного виконавця  щодо звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку, а не питання правомірності  відкриття виконавчого провадження та/або  оскарження дій пов`язаних з відкриттям виконавчого провадження.
 
Відповідно до ч.10 ст. 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.
 
Так, судом при розгляді справи встановлено, що рішенням Володарського районного суду Київської області від 01.06.2009 року у цивільній справі № 2-244 позов ВАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено; стягнуто на користь позивача з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором від 23.01.2008 року № 001-2008-061 у розмірі 1 574 140,18 гривень, а також судові витрати.
На виконання зазначеного рішення суду 20.07.2009 року видано виконавчий лист щодо боржника ОСОБА_1 , який в грудні 2018 року в черговий раз був пред`явлений стягувачем до виконання.
Постановою приватного виконавця ВО Київської області Трофименка М.М. від 07.12.2018 року відкрито виконавче провадження № 57871446.
19.01.2019 року приватним виконавцем винесено постанову щодо накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно боржника в межах суми визначеної виконавчим листом з урахуванням основної винагороди приватного виконавця - 1 733 699,20 гривень.
Вжитими приватним виконавцем заходами визначеними Законом України «Про виконавче провадження» будь-якого рухомого майна або коштів на рахунках боржника, відкритих в банківських установах, на які можна звернути стягнення  не виявлено.
 
Разом з тим, у ході примусового виконання  рішення приватним виконавцем було встановлено, що боржник ОСОБА_1 придбав у відповідності до договору купівлі - продажу від 23.01.2008 року у ОСОБА_3 житловий будинок та земельну ділянку, кадастровий номер 4624586900:02:00560012, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ( підтверджується: відповіддю Росохацької сільської ради Сколівського району Львівської області; копією договору купівлі-продажу).
 
У той же час, згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, зазначене вище нерухоме майно за  ОСОБА_1 на момент звернення   приватного виконавця не зареєстровано.
 
Частиною 1 ст. 48 Закону „Про виконавче провадження" встановлено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.
Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.
Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.
У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.
 
  З урахуванням  зазначених вище норм права, колегія суддів  вважає, що приватним виконавцем під час  виконання виконавчого  провадження та підготовки подання не були  в повному  обсязі проведені  дії щодо  перевірки  даних, які  містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.
  За  якими вбачається, що нерухоме майно  зазначене приватним виконавцем у поданні,  23 січня 2008 року за договором іпотеки нерухомого майна  укладеного між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 ,  було передане боржником в іпотеку банку ( стягувачу за даним поданням).
  Згідно ч. 4 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
 
 Рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 22 листопада 2011 року, яке набрало законної сили, задоволено позов ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 та звернуто стягнення на предмет іпотеки, що виступає забезпеченням по кредитному договору № 001-2008-061 від 23.01.2008 року відповідно до умов договору іпотеки від 23.01.2008 року та належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 23.01.2008 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , шляхом визнання права власності ПАТ «Універсал Банк» на житловий будинок, загальною площею 208,9 кв.м, житловою площею 137,2 кв.м, та земельну ділянку, кадастровий номер - 4624586900:02:005:0012, площею 0,2500 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , за ціною 1 182 947,00 грн. 
 
 Зазначене свідчить  про  відсутність правових підстав для задоволення подання приватного виконавця про звернення стягнення на майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, в межах виконавчого провадження ВП № 57871446 за виконавчим листом № 2-244/09 від 20.07.2009 року, виданого Володарським районним судом Київської області.
Враховуючи те, що на вказану земельну ділянку та будинок вже було звернуто стягнення за рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 22 листопада 2011 року по справі № 2-652/11, яке набрало законної сили. 
За прийнятим  рішенням суду власником вказаного спірного нерухомого майна є саме стягувач - АТ «Універсал Банк».
За змістом ч. ч. 1, 2,4 ст. 376 ЦПК України, підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального права.
З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що суд першої інстанції дійшов правильного по суті висновку про відмову в задоволенні подання приватного виконавця, однак з помилкових підстав, оскаржувана ухвала, на думку колегії суддів відлягає зміні в частині мотивів відмови в задоволенні подання. З викладенням її мотивувальної частини в редакції цієї постанови.
  
            Керуючись ст.ст. 368, 372,374,376, 381 -384, 387  ЦПК України, колегія суддів,-
 
п о с т а н о в и л а :
 
Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименка Михайла Михайловича задовольнити частково.
 
Ухвалу Володарського районного суду Київської області від 11 грудня 2019 року змінити, виклавши її мотивувальну частину в редакції цієї постанови.
 
Постанова набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.
 
            Повний текст постанови складено 28 лютого 2020 року.
 
            Суддя-доповідач:      
 
Судді: