ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2020 року 
м. Київ
Справа №  908/2686/18 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Берднік І.С. - головуючого, Міщенка І.С., Сухового В.Г.,

секретар судового засідання - Корнієнко О.В.,

за участю представників:

Приватного підприємства «Фуджи Бест» - Станкевича П.Ч., 

Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго»
в особі Запорізьких міських електричних мереж - Лєлєкової В.В., 
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж

на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 16.07.2019 (у складі колегії суддів: Кузнецова І.Л. (головуючий), Кощеєв І.М., Подобєд І.М.)  
та рішення Господарського суду Запорізької області від 11.04.2019 (суддя Проскуряков К.В.)
у справі № 908/2686/18
за позовом Приватного підприємства «Фуджи Бест»
до Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж
про скасування оперативно-господарської санкції,

ВСТАНОВИВ:
У грудні 2018 року Приватне підприємство «Фуджи Бест» (далі - ПП «Фуджи Бест») звернулося до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж (далі - ПАТ «Запоріжжяобленерго») про скасування оперативно-господарської санкції шляхом скасування рішення комісії відповідача, оформленого протоколом від 29.11.2018 з розгляду акта про порушення від 29.08.2016 № 001056.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що застосування до позивача оперативно-господарської санкції є неправомірним, оскільки відповідачем порушено порядок застосування такої санкції, що є наслідком її скасування.
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 11.04.2019, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 16.07.2019, позов задоволено. Скасовано оперативно-господарську санкцію, покладену на ПП «Фуджи Бест» рішенням комісії з розгляду актів порушень, оформлену протоколом від 29.11.2018 з розгляду акта про порушення від 29.08.2016 № 001056.
Судові рішення мотивовано тим, що рішення комісії відповідача, оформлене протоколом від 29.11.2018 з розгляду акта про порушення від 29.08.2016 № 001056, прийнято з порушенням пункту 6.42 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії    з питань    регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 № 28 (далі - ПКЕЕ; чинних на час виникнення спірних правовідносин), оскільки судовими рішеннями у справі № 908/2957/16 скасовано оперативно-господарську санкцію, застосовану рішенням комісії відповідача, оформленим протоколом від 27.10.2016, з розгляду цього ж самого акта про порушення від 29.08.2016 № 001056, що виключає можливість застосування постачальником електроенергії санкцій двічі за одне порушення, встановлене одним і тим самим актом про порушення. Крім того, на момент винесення відповідачем оскаржуваного рішення набули чинності Правила роздрібного ринку електричної енергії, які встановлюють нові правові процедури, відповідно до яких у разі якщо акт про порушення не розглянутий у визначеному цими Правилами порядку протягом шістдесяти календарних днів від дня його складання, такий акт вважається недійсним та підлягає скасуванню.
Не погоджуючись із висновками судів першої та апеляційної інстанцій, у серпні 2019 року ПАТ «Запоріжжяобленерго» подало касаційну скаргу, у якій посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати постановлені у справі судові рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Касаційну скаргу ПАТ «Запоріжжяобленерго» обґрунтовує, зокрема, тим, що судами попередніх інстанцій при вирішенні справи не взято до уваги, що вина позивача у вчиненні порушення господарського зобов`язання є доведеною та підтверджується обставинами, встановленими у справі № 908/2957/16, відповідно до яких акт про порушення від 29.08.2016 № 001056  містить всі вихідні дані, необхідні та достатні для визначення обсягу недорахованої електричної енергії, тому відповідачем правомірно було повторно розглянуто цей акт та прийнято відповідне рішення про застосування до позивача оперативно-господарської санкції відповідно до статті 237 Господарського кодексу України (далі - ГК). При цьому, скасування протокольного рішення комісії від 27.10.2016 у судовому порядку у справі № 908/2957/16 з підстав неправильного розрахунку вартості недоврахованої електричної енергії, не може бути підставою для звільнення відповідача від відповідальності  за допущені порушення.
У відзиві на касаційну скаргу ПП «Фуджи Бест» зазначає про правильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права при вирішенні справи, тому просить залишити оскаржені судові рішення без змін.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 19.09.2019  відкрито касаційне провадження у справі № 908/2686/18 за касаційною скаргою ПАТ «Запоріжжяобленерго»  на зазначені судові рішення та призначено касаційну скаргу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 30.10.2019. 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24.10.2019 касаційну скаргу ПАТ «Запоріжжяобленерго»  на зазначені судові рішення призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції на 06.11.2019.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 06.11.2019 касаційне провадження у справі № 908/2686/18 зупинено до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду судових рішень у справі № 910/17955/17.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 30.01.2020 провадження у справі № 908/2686/18 поновлено та призначено касаційну скаргу до розгляду на 19.02.2020.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 19.02.2020 розгляд касаційної скарги відкладено на 11.03.2020.
08.02.2020 набрав чинності Закон України від 15.01.2020 № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи та заперечення проти неї, перевіривши матеріали справи, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення з таких підстав.
Судами першої та апеляційної інстанцій установлено, що 30.04.2010 між ПАТ «Запоріжжяобленерго» (постачальник електричної енергії) і ПП «Фуджи Бест» (споживач) укладено договір про постачання електричної енергії № 11732, за умовами якого постачальник електричної енергії продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю, зазначену у додатку № 1, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору (пункт 1.1).  У пункті 2.1 договору сторони передбачили, що під час виконання умов цього договору, а також при вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов`язалися керуватися чинним законодавством України та ПКЕЕ.
29.08.2016 працівниками ПАТ «Запоріжжяобленерго» під час проведення перевірки електроустановки на об`єкті споживача за адресою: м. Запоріжжя, вул. Центральна, 12, виявлено порушення пунктів 3.1, 3.6, 10.2, 7.6 ПКЕЕ, а саме: підключення до електричної мережі, що не є власністю електропостачальника, електропроводки поза розрахунковими засобами обліку електричної енергії без порушення схеми обліку. Підключення виконано на напругу 380 вольт, виконано скрито, приховано в стіні до ввідного кабелю. Під час проведення технічної перевірки, в результаті часткового демонтажу стіни, виявлено точку позаоблікового підключення, а саме клемне з`єднання ввідного кабелю з дротом ПВС 4 мм2. При увімкненні навантаження через це позаоблікове підключення, обсяг спожитої електричної енергії не враховується розрахунковим приладом обліку. 
За наслідками перевірки складено акт про порушення від 29.08.2016 № 001056, який підписаний представником позивача із зауваженнями.
Рішенням комісії ПАТ «Запоріжжяобленерго» з розгляду актів про порушення ПКЕЕ, оформленим протоколом від 27.10.2016, ПП «Фуджи Бест» визначено обсяг та вартість недоврахованої електричної енергії згідно з пунктом 2.1.7 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 № 562 (чинної на час виникнення спірних правовідносин; далі - Методика), за період з 14.05.2014 по 29.08.2016 у кількості 209064 кВт/г на суму 361  602,67грн.
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 12.01.2017 у справі № 908/2957/16 ПП «Фуджи Бест» відмовлено в позові до ПАТ «Запоріжжяобленерго» про скасування оперативно-господарської санкції, застосованої рішенням комісії з розгляду актів про порушення ПКЕЕ, оформленим протоколом від 27.10.2016.
Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 23.01.2018 у справі № 908/2957/16 рішення суду першої інстанції скасовано, позов ПП «Фуджи Бест» задоволено. Скасовано оперативно-господарську санкцію, застосовану рішенням комісії, оформленим протоколом від 27.10.2016.
Постановою Верховного Суду від 08.05.2018 постанову Донецького апеляційного господарського суду від 23.01.2018 у справі № 908/2957/16 залишено без змін.
При цьому Верховний Суд виходив із того, що, встановивши порушення відповідачем порядку застосування до позивача оперативно-господарської санкції, зокрема, невідповідність розрахунку по акту про порушення від 29.08.2016 № 001056 вимогам Методики, суд апеляційної інстанції дійшов правомірного висновку про наявність правових підстав для скасування такої санкції.
У подальшому ПАТ «Запоріжжяобленерго» прийняло рішення, оформлене протоколом засідання комісії з розгляду актів порушень від 29.11.2018, відповідно до якого виконано розрахунок недоврахованої електричної енергії за актом про порушення від 29.08.2016 № 001056  згідно з Методикою за період з 14.05.2014 по 28.08.2016 на суму 238  554,76 грн.
Предметом позову у справі, яка розглядається, є вимога ПП «Фуджи Бест» про скасування рішення комісії ПАТ «Запоріжжяобленерго», оформленого протоколом від 29.11.2018 з розгляду акта про порушення від 29.08.2016 № 001056, обґрунтована невідповідністю рішення відповідача положенням ПКЕЕ, оскільки акт про порушення, на підставі якого прийнято це рішення, після задоволення судом позову споживача підлягав скасуванню постачальником електричної енергії, отже, всі рішення, прийняті в подальшому на підставі відповідного акта, є незаконними і також підлягають скасуванню.
Відповідно до частин 1, 2 статті 216 ГК учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання.
У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції (частина 2 статті 217 ГК).
Згідно з частиною 1 статті 218 ГК підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.
Виходячи з правової природи та змісту укладеного між сторонами договору про постачання електричної енергії від 30.04.2010 № 11732, який відповідно до статей 173, 174 ГК і статей 11, 509 Цивільного кодексу України є належною підставою для виникнення у його сторін кореспондуючих прав і обов`язків, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що спірні правовідносини сторін регулюються, зокрема ПКЕЕ (чинними на час виникнення спірних правовідносин), Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312, які встановлюють нові правові процедури та набрали чинності на час винесення оскарженого рішення відповідача.
Так, взаємовідносини, які виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами (на роздрібному ринку електричної енергії), на час виникнення спірних правовідносин було урегульовано ПКЕЕ.
Відповідно до пункту 6.41 ПКЕЕ у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень.
На підставі акта порушень уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків. Комісія з розгляду актів порушень створюється постачальником електричної енергії (електропередавальною організацією) і має складатися не менше ніж з трьох уповноважених представників постачальника електричної енергії. Споживач має бути повідомлений про час і дату засідання комісії не пізніше ніж за 5 робочих днів до призначеного дня засідання і має право бути присутнім на засіданні комісії. Рішення комісії оформляється протоколом і набирає чинності з дня вручення протоколу споживачу. Разом з протоколом споживачу надаються розрахунок величини вартості та розрахункові документи для оплати недоврахованої електричної енергії та/або збитків (пункт 6.42 ПКЕЕ).
Положеннями пункту 6.42 ПКЕЕ також передбачено право споживача оскаржити рішення комісії до суду.
У разі задоволення судом скарги споживача постачальник електричної енергії (електропередавальна організація) скасовує відповідний акт про порушення. Оплачені споживачем за рішенням комісії кошти постачальник електричної енергії (електропередавальна організація) має право зарахувати як погашення існуючої заборгованості цього споживача з найдавнішим терміном її виникнення (який не перевищує трьох років), у разі відсутності заборгованості - зараховує ці кошти в рахунок майбутніх розрахункових періодів або, за заявою споживача, повертає оплачені ним кошти (абзац 9 пункту 6.42 ПКЕЕ).
Тобто у випадку скасування у судовому порядку рішення комісії, акт про порушення підлягає скасуванню постачальником електричної енергії (електропередавальною організація).
Як установлено судами попередніх інстанцій, санкцію за рішенням комісії ПАТ «Запоріжжяобленерго» від 27.10.2016, яке прийнято на підставі акта про порушення від 29.08.2016 № 001056, було скасовано постановою Донецького апеляційного господарського суду від 23.01.2018 у справі № 908/2957/16, яка залишена без змін постановою Верховного Суду від 08.05.2018.
З урахуванням встановлених судами попередніх інстанцій фактичних обставин, суд касаційної інстанції вважає обґрунтованим висновок господарських судів, що оскаржуване у цій справі рішення комісії ПАТ «Запоріжжяобленерго», оформлене протоколом від 29.11.2018, було прийнято на підставі акта про порушення від 29.08.2016 № 001056, який підлягав скасуванню постачальником електричної енергії відповідно до вимог пункту 6.42 ПКЕЕ.
Отже, за правильними висновками судів першої та апеляційної інстанцій, нормами законодавства, якими урегульовано відповідні правовідносини, не передбачено можливості застосування до споживача санкцій шляхом повторного розгляду комісією того самого акта про порушення та прийняття постачальником електроенергії на його підставі нового рішення, натомість покладає на постачальника обов`язок у разі скасування рішення комісії скасувати відповідний акт про порушення.
Такі висновки судів попередніх інстанцій повністю узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 20.11.2018 у справі №    911/106/18, від 19.02.2020 у справі №    914/633/18.
Водночас за змістом пункту 8.2.6 ПРРЕЕ (у редакції, чинній на час винесення оскарженого рішення відповідача),  акт про порушення, не розглянутий у визначеному цими Правилами порядку протягом 60 календарних днів від дня його складення, вважається недійсним та підлягає скасуванню (крім випадків необхідності проведення експертизи пломб, індикаторів та/або засобу вимірювальної техніки електричної енергії для встановлення факту порушення). Якщо для розгляду акта про порушення необхідні результати експертного дослідження, зазначений термін розгляду відраховується з дати їх отримання оператором системи від експертної установи.
Суди попередніх інстанцій установили, що з моменту набрання чинності ПРРЕЕ (19.04.2018) до прийняття комісією відповідача рішення від 29.11.2018 пройшло більше 60 календарних днів. Таким чином, зазначене рішення прийнято комісією ПАТ «Запоріжжяобленерго» на підставі акта про порушення недійсного в силу вимог цих Правил.
Будь-яких обставин, які б стали підставою для повторного розгляду акта про порушення від 29.08.2016 № 001056  відповідно до абзацу 8 пункту 8.2.6 ПРРЕЕ, судами попередніх інстанцій установлено не було, а відповідачем таких підстав не було зазначено ані в оскарженому до суду рішенні від 29.11.2018, ані доведено відповідних обставин під час розгляду справи, тому суд касаційної інстанції вважає безпідставними посилання ПАТ «Запоріжжяобленерго» у касаційній скарзі на незастосування судами попередніх інстанцій положень абзацу 8 пункту 8.2.6 ПРРЕЕ.
Ураховуючи наведене, аргументи касаційної скарги ПАТ «Запоріжжяобленерго» є такими, що не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій про наявність правових підстав вважати незаконним рішення комісії відповідача з розгляду актів порушень, оформленого протоколом від 29.11.2018 з розгляду акта про порушення від 29.08.2016 № 001056.
За таких обставин при вирішенні цієї справи суди першої та апеляційної інстанцій правильно застосували до спірних правовідносин норми матеріального права, висновки цих судів про наявність підстав для задоволення позову є обґрунтованими і такими, що відповідають фактичним обставинам справи та вимогам закону.
Суд касаційної інстанції зазначає, що перевіряючи правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм права при вирішенні цього спору було враховано правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2020 у справі № 910/17955/17, відповідно до якої нарахування вартості недоврахованої електричної енергії та рішення комісії електропередавальної організації про визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та її вартості, оформлене протоколом з розгляду акта про порушення, не є оперативно-господарською санкцією.
Відповідно, відсутні підстави для застосування до спірних правовідносин положень статей 235-237 ГК щодо оперативно-господарських санкцій. 
Разом із тим вимога про скасування рішення комісії електропередавальної організації про визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та її вартості є способом захисту прав та інтересів, установленим законом, оскільки таке рішення комісії, оформлене протоколом з розгляду акта про порушення ПКЕЕ, безпосередньо впливає на права та обов`язки відповідного суб`єкта господарювання у контексті його відносин з електропередавальною організацією, встановлює обсяг і вартість недоврахованої електроенергії та створює загрозу припинення електропостачання відповідного споживача.
Посилання місцевого та апеляційного господарських судів на статті 235-237 ГК, якими спірні правовідносини не регулюються, не призвело до ухвалення неправильних по суті судових рішень, та не може бути достатньою підставою для їх скасування, оскільки згідно з частиною 2 статті 309 ГПК не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
З огляду на викладене суд касаційної інстанції не бере до уваги доводи  касаційної скарги ПАТ «Запоріжжяобленерго» про неправильне застосування судами попередніх інстанцій положень статті 237 ГК.
Відповідно до статті 300 ГПК (тут і далі -  у редакції, чинній до 08.02.2020), переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. 
Аргументи, наведені у касаційній скарзі, не можуть бути підставами для скасування постановлених у справі судових рішень, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником норм матеріального і процесуального права та зводяться до переоцінки встановлених судом обставин.
Наведене в сукупності виключає можливість задоволення касаційної скарги.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 308 ГПК суд касаційної інстанції, за результатами розгляду касаційної скарги, має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
За змістом статті 309 ГПК суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи те, що доводи касаційної скарги ПАТ «Запоріжжяобленерго» про неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права при прийнятті оскаржених судових актів не знайшли свого підтвердження, суд касаційної інстанції не вбачає підстав для скасування законних рішення місцевого та постанови апеляційного господарських судів.
Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку статті 129 ГПК покладається на скаржника.
Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинній до 08.02.2020), Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж залишити без задоволення.

2. Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 16.07.2019 та рішення Господарського суду Запорізької області від 11.04.2019 у справі № 908/2686/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий  суддя          І.С. Берднік

Судді:          І.С. Міщенко

                                                                                                                     В.Г. Суховий