ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

03 червня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 400/3675/19	
Головуючий в 1 інстанції: Устинов І. А.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі: головуючої судді - Шевчук О.А.,
суддів: Бойка А.В., Федусика А.Г.,
при секретарі Жигайлової О.Е.,
за участю представника апелянта - Матвєєва Є.С.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Горизонт Ойл Плюс", Головного управління ДПС у Миколаївській області  на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2020 року, ухвалене у письмовому провадження в м. Миколаєві, по справі за адміністративним позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "Горизонт Ойл Плюс" до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, - 
ВСТАНОВИЛА:
У жовтні 2019 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просив визнати противоправними та скасувати:
- податкове повідомлення-рішення № 00059174004 від 24.07.2019 р. Головного управління ДФС у Миколаївській області про застосування до ТОВ "Горизонт Ойл Плюс" штрафних (фінансових) санкцій за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу... пального на суму 250000,00 грн.;
- податкове повідомлення-рішення № 00059184004 від 24.07.2019 р. Головного управління ДФС у Миколаївській області про застосування до ТОВ "Горизонт Ойл Плюс"  штрафних (фінансових) санкцій за порушення законодавства з патентування, обіг готівки, РРО на загальну супу 104575,42 грн.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що оскаржувані рішення прийняті податковим органом з порушенням встановленого порядку та вимог, що визначені чинним законодавством, а тому такі рішення є протиправними та підлягають скасуванню. Позивач зауважив в позові, що за відсутності ліцензії для провадження господарської діяльності з роздрібної торгівлі пальним, ним не здійснювалась реалізація бензину. Тільки  після отримання відповідної ліцензії, платник податків  став реалізовувати свою господарську діяльність з продажу пального, а саме з 05.08.2019р. Відповідачем в акті перевірки нібито встановлено про факт реалізації бензину (4,5 літрів марки А-95), проте таке твердження не відповідає дійсності, є хибним та необґрунтованим. Крім того, позивачем до перевірки надавались всі первинні документи, що підтверджують придбання товару (паливно-мастильних матеріалів), а також акт списання  пального, непридатного для подальшого  використання від 04.07.2019р. Встановлені перевіряючими  суми нестачі та надлишків є хибними та необґрунтованими, оскільки відповідачем не було враховано при складанні відомості про результати перевірки щодо повноти оприбуткування, реалізації та фактичних залишків запасів  первинних документів, які в повному обсязі надавались до перевірки. Таким чином, на думку позивача, висновки відповідача зафіксовані в Акті перевірки щодо запасів та надлишків товару не відповідають дійсності, у зв`язку з чим  оскаржувані рішення підлягають скасуванню.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2020 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № 00059184004 від 24.07.2019 р. Головного управління ДФС у Миколаївській області про застосування до ТОВ "Горизонт Ойл Плюс" (54055, м. Миколаїв, вул. 1 Слобідська, 92, ЄДРПОУ 42263669) штрафних (фінансових) санкцій за порушення законодавства з патентування, обіг готівки, РРО на загальну супу 104575,42 грн. В частині вимог щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 00059174004 від 24.07.2019р. Головного управління ДФС у Миколаївській області про застосування до ТОВ "Горизонт Ойл Плюс" штрафних (фінансових) санкцій за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу... пального на суму 250000,00 грн. - відмовлено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Миколаївській області на користь Товариство з обмеженою відповідальністю "Горизонт Ойл Плюс"  судовий збір в розмірі  3659,32грн.
Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2020 року не змінюючи суті рішення від 04.02.2020р. внесено виправлення до абзацу третього описової частини рішення, де  зазначити вірну суму штрафних санкцій "104 375,42грн.". Пункт другий резолютивної частини рішення читати в наступній редакції:           
"Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 00059184004 від 24.07.2019 р. Головного управління ДФС у Миколаївській області про застосування до ТОВ "Горизонт Ойл Плюс" (54055, м. Миколаїв, вул. 1 Слобідська, 92, ЄДРПОУ 42263669) штрафних (фінансових) санкцій за порушення законодавства з патентування, обіг готівки, РРО на загальну суму 104 375,42 грн."
Не погоджуючись з таким рішенням в частині відмови у задоволенні вимог, позивач надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати частково рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити нове рішення у відповідній частині, а саме - визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 00059174004 від 24.07.2019 р. про застосування відповідачем штрафних (фінансових) санкцій до позивача за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу… пального на суму 250 000, 00 грн. Доводами апеляційної скарги зазначено, що керуючись нормою ч. 20 ст. 15 Закону № 481, що встановлює з 01.07.2019 р. для впровадження господарської діяльності з роздрібної торгівлі пальним необхідність отримання ліцензії, позивач 27.06.2019 р. надав ліцензійному органу відповідну заяву та здійснив необхідну оплату, що підтверджується платіжним дорученням № 69 від вказаної дати. Розуміючи, що строк для розгляду вказаної заяви складає до 20 днів (ст. 15 Закону № 481), позивач, починаючи з 01.07.2019 р. утримувався від здійснення відповідної діяльності з реалізації пального у роздріб. Необхідна ліцензія була отримана 05.08.2019 р. і тільки з вказаної дати позивач почав здійснювати діяльність, що розглядається. Апелянт вказує, що навіть за умови подання заяви на отримання ліцензії 01.07.2019 р., суб`єкт господарювання позбавлений права отримати ліцензію в день подання заяви. Ліцензія ТОВ «Горизонт Ойл Плюс» видана 05.08.2019 р. Цей факт підтверджується відповідною інформацією з Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним. З урахуванням вимог Закону про ліцензування, запровадження ліцензуванню нового виду господарської діяльності (роздрібна торгівля пальним) повинно бути здійснено не раніше як з 01.09.2019 р. (не менш як чрез два місяці після 01.07.2019 р.). Порядок застосування фінансових санкцій затверджено Постановою КМУ від 02.06.2003 р. № 790, останні зміни до цієї постанови внесені постановою КМУ від 16.12.2015 р. № 1050. З огляду на викладене та зі змісту постанови КМУ № 790, на думку апелянта,  вбачається, що затверджений Порядок не передбачає застосування фінансових санкцій за таке порушення (з акта перевірки): «реалізація пального без наявності діючої ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним». 
Також, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, відповідач надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову у повному обсязі. Доводами апеляційної скарги зазначено, що перевіркою встановлено ведення з порушенням обліку товарних запасів за місцем їх реалізації та зберігання, на АЗС здійснюється реалізація не кованого товару, а саме: встановлено нестачу товарних запасів на загальну суму 12 504,68 грн. та надлишок товарних запасів на загальну суму 39 683,03грн., порушено вимоги п.12 ст.3 Закону №265. Вказані обставини, на думку апелянта, підтверджуються Відомістю про результати перевірки повноти оприбуткування, реалізації та фактичних залишків запасів товарно-матеріальних цінностей), що є додатком до акту перевірки та підписана директором АЗС.Таким чином, враховуючи зазначені вище порушення, відповідачем відповідно до ст. 20 Закону №265 застосовано до позивача штрафні (фінансові) санкції в розмірі 104375,42грн. (52 187,71 х 2). З огляду на зазначене, апелянт вважає, що податкове повідомлення-рішення від 24.07.2019 року №00059184004 прийнято відповідачем у повній відповідності до вимог чинного законодавства України, а тому підстави для скасування відповідного податкового повідомлення-рішення відсутні.
У відзиві на апеляційну скаргу позивача Головне управління ДПС у Миколаївській області зазначають, що на момент проведення фактичної перевірки у позивача була відсутня ліцензія на право роздрібної чи оптової торгівлі пальним, про що перевіряючими зазначено в акті перевірки №114/14-29-40-01/42263669 від 09.07.2019. Ліцензія на право роздрібної торгівлі пальним видана позивачу 05.08.2019 року (термін дії з 05.08.2019 до 05.08.2024). Перевіркою встановлено, факт реалізації 4,56 літрів бензину А-95 по ціні 21,90 грн. за літр на суму 99,86 грн. без наявності у суб`єкта господарювання діючої ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі пальним, чим порушено вимоги ст.15 Закону №481.
Факт реалізації пального підтверджується письмовими поясненнями директора АЗС ТОВ «Горизонт Ойл Плюс» від 09.07.2019, згідно яких посадова особа підприємства зазначає, що «при продажу бензину А95 на суму 99,86 грн. видав чек №5724 від 04.06.2019 р. так як сьогодні не працював касовий апарат (був в ремонті). Таким чином, на думку відповідача, факт реалізації пального підтверджується поясненнями директора суб`єкта господарювання, що спростовує доводи позивача про невідповідність дійсності фактів встановлених перевіркою. Щодо твердження позивача, що відповідачем суттєво порушений термін видачі ліцензії, встановлений ст. 15 Закону №451, відповідач вказує, що оскільки одним з видів господарської діяльності позивача є роздрібна торгівля пальним, він був зобов`язаний завчасно, тобто до 1 липня 2019 року отримати відповідну ліцензію. Оскільки відповідальність за порушення ч.20 ст.15 Закону №481 визначена абз. 9 ст.17 Закону №481, контролюючим органом застосовано до позивача штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 250 000грн. З огляду на зазначене, відповідач просить рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог залишити без змін, апеляційну скаргу ТОВ «Горизонт Ойл Плюс» без задоволення.
Відзиву на апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області позивачем до суду не надано.
Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового  розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст. 124-130 КАС України.
Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що Головним управлінням ДФС у Миколаївській області 09.07.2019 року на підставі наказу від 09.07.2019 року №1516 проведено фактичну перевірку АЗС, що знаходиться за адресою: м. Миколаїв, вул. Остапа Вишні, буд.92/А та належить суб`єкту господарювання ТОВ "Горизонт Ойл Плюс" з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, пальним.
В ході перевірки встановлені наступні порушення:
- ч.20 ст.15 Закону України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", а саме:реалізація пального без наявності дозвільних документів (ліцензії) на такий вид діяльності;
- п.12 ст.3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а саме: ведення з порушеннями обліку товарних запасів у встановленому законом порядку за місцем їх реалізації та зберігання.
Вказані порушення зафіксовані в акті перевірки від 09.07.2019 року №114/14-29-40-01/42263669 (далі - акт перевірки).
На підставі зазначеного вище акту перевірки Головним управлінням ДФС у Миколаївській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 24.07.2019 року №00059174004 про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 250 000, 00грн. в зв`язку з встановленим порушенням ч.20 ст.15 Закону №481 та податкове повідомлення-рішення від 24.07.2019 №00059184004 про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 104 375,42грн. в зв`язку з встановленим порушенням п.12 ст.3 Закону № 265.
Вказані податкові повідомлення-рішення отримані керівником ТОВ "Горизонт Ойл Плюс"  25.10.2019 р. особисто.
Позивач вважає, що зазначені вище податкові повідомлення-рішення є протиправними, підлягають скасування, а тому звернувся до суду з відповідним позовом.
Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 00059184004 від 24.07.2019 р. є доведеними та обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України визначає Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».
Законом України від 23.11.2018 року №2628-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів" внесено зміни до Закону №481, зокрема запроваджено ліцензування видів господарської діяльності з виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним. Зазначені зміни набули чинності 1 липня 2019 року.
Згідно з ч.1 ст. 15 Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» імпорт, експорт алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюються суб`єктами господарювання всіх форм власності без ліцензії. Оптова торгівля на території України алкогольними напоями та тютюновими виробами здійснюється за наявності у суб`єктів господарювання всіх форм власності ліцензії на оптову торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами. Оптова торгівля пальним та зберігання пального здійснюються суб`єктами господарювання всіх форм власності за наявності ліцензії.
Відповідно до ч. 20 ст. 15 Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.
Згідно з п.п. 14.1.212 п. 14.1 ст. 14 ПК України реалізація підакцизних товарів (продукції) - будь-які операції на митній території України, що передбачають відвантаження підакцизних товарів (продукції) згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами з передачею прав власності або без такої, за плату (компенсацію) або без такої, незалежно від строків її надання, а також безоплатного відвантаження товарів, у тому числі з давальницької сировини, реалізація суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.
Відповідно до п.п. 212.3.4 п. 212.3 ст. 212 ПК України особи, які здійснюватимуть реалізацію пального або спирту етилового, підлягають обов`язковій реєстрації як платники податку контролюючими органами за місцезнаходженням юридичних осіб, місцем проживання фізичних осіб - підприємців до початку здійснення реалізації пального або спирту етилового.
Реєстрація платника податку здійснюється на підставі подання особою не пізніше ніж за три робочі дні до початку здійснення реалізації пального або спирту етилового заяви,  форма  якої затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, веде реєстр платників акцизного податку з реалізації пального або спирту етилового, в якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих платниками акцизного податку.
Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, на момент проведення фактичної перевірки (09.07.2019р.) у позивача була відсутня ліцензія на право роздрібної чи оптової торгівлі пальним, про що перевіряючими зазначено в акті перевірки №114/14-29-40-01/42263669 від 09.07.2019.
Відповідна ліцензія на право роздрібної торгівлі пальним видана позивачу лише 05.08.2019 року (термін дії з 05.08.2019 до 05.08.2024) (а.с. 18).
Крім того, перевіркою встановлено факт реалізації 4,56 літрів бензину А-95 по ціні 21, 90 грн. за літр на суму 99,86грн. без наявності у суб`єкта господарювання діючої ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі пальним, що є порушенням вимоги ст.15 Закону №481.
Також факт реалізації пального підтверджується письмовими поясненнями директора АЗС "Горизонт Ойл Плюс" від 09.07.2019, згідно яких посадова особа підприємства зазначила, що при продажу бензину А95 на суму 99,86грн. ним видано чек №5724 від 04.06.2019р, оскільки 04.06.2019р. не працював касовий апарат (був в ремонті), (а.с. 61).
Отже, виходячи з вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що факт реалізації пального підтверджується поясненнями директора суб`єкта господарювання, що в свою чергу спростовує доводи апелянта про невідповідність дійсності фактів встановлених перевіркою.
Щодо доводів апелянта про те, що відповідачем суттєво порушений термін видачі ліцензії, встановлений ст.15 Закону № 451, колегія суддів зазначає, що оскільки одним з видів господарської діяльності позивача є роздрібна торгівля пальним, то позивач був зобов`язаний завчасно, тобто до 1 липня 2019 року отримати відповідну ліцензію.
Таким чином, оскільки відповідальність за порушення ч. 20 ст. 15 Закону №481 визначена абз. 9 ст. 17 Закону №481, контролюючим органом застосовано до позивача штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 250 000грн., що на думку суду є обґрунтованим згідно чинного законодавства.
З огляду на вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що винесене відповідачем податкове повідомлення-рішення № 00059174004 від 24.07.2019 р. про застосування до ТОВ "Горизонт Ойл Плюс" штрафних (фінансових) санкцій за порушення законодавства суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, пальним на суму 250000,00 грн. цілком відповідає нормам податкового законодавства, тому позовна вимога в цій частині задоволенню не підлягає.
Щодо застосування контролюючим органом штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 104 375,42 грн. за порушення п.12 ст.З Закону №265 (податкове повідомлення-рішення від 24.07.2019 №00059184004), колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані: вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.
Згідно з ст. 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Згідно з ч. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити:
назву документа (форми);
дату складання;
назву підприємства, від імені якого складено документ;
зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;
посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;
особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.
Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.
Відповідно до ч.3 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Операції в іноземній валюті відображаються також у валюті розрахунків та платежів по кожній іноземній валюті окремо.
Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожні відповідним рахункам синтетичного обліку на кінець останнього дня кожного місяця.
Права і обов`язки сторін, які виникають за результатами здійснення господарської операції, оформленої первинним документом відповідно до вимог цього Закону, не залежать від факту відображення її в регістрах та на рахунках бухгалтерського обліку.
Згідно з ч.8, ч.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи.
Копії первинних документів та регістрів бухгалтерського обліку можуть бути вилучені у підприємства лише за рішенням відповідних органів, прийнятим у межах їх повноважень, передбачених законами. Обов`язковим є складання реєстру документів, що вилучаються у порядку, встановленому законодавством. Вилучення оригіналів таких документів та регістрів забороняється, крім випадків, передбачених кримінальним процесуальним законодавством.
Наказом МФУ від 24.05.1995 р. № 88 затверджено Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (далі-Пложення №88).
Відповідно до п. 1.1 Положення № 88 Положення встановлює порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської та іншої звітності, що ґрунтується на даних бухгалтерського обліку, підприємствами, їх об`єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету (надалі - установи).
Знідно з п. 1.2, п. 1.3 Положення №88 господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.
Усі первинні документи, облікові регістри, бухгалтерська та інша звітність повинні складатись українською мовою. Поряд з українською мовою може застосовуватись інша мова у порядку, визначеному  Законом України  "Про засади державної мовної політики". Документи, що є підставою для записів у бухгалтерському обліку і складені іноземною мовою, повинні мати впорядкований аутентичний переклад на зазначену мову.
Відповідно до п. 2.1 Положення №88 первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.
Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.
Згідно з п. 2.2, п. 2.3 Положення №88 підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі первинні документи).
Первинні документи, створені в електронному вигляді, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг. На вимогу контролюючих або судових органів та своїх контрагентів підприємство, установа зобов`язані за свій рахунок зробити копії таких документів на паперовому носії.
Відповідно до п. 2.4 Полодення №88 первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо.
Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.
Згідно з п. 2.5 Положення №88 документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою. Електронний підпис накладається відповідно до законодавства про електронні документи та електронний документообіг.
Використання при оформленні первинних документів факсимільного відтворення підпису допускається у порядку, встановленому законом, іншими актами цивільного законодавства.
Повноваження на здійснення господарської операції особи, яка в інтересах юридичної особи або фізичної особи - підприємця одержує основні засоби, запаси, нематеріальні активи, грошові документи, цінні папери та інші товарно-матеріальні цінності згідно з договором, підтверджуються відповідно до законодавства. Такі повноваження можуть бути підтверджені, зокрема, письмовим договором, довіреністю, актом органу юридичної особи тощо.
Отже, відповідальність за реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, може бути застосована до юридичної особи лише у тому випадку, коли ця особа не веде облік товарів або веде його з порушенням порядку, визначеного П(С)БО 9 "Запаси".
Тобто, фактично Закон № 996 передбачає здійснення своєчасного обліку товарів (накопичення інформації, зокрема, в електронному вигляді), який здійснюється на підставі первинних документів, але не вимагає зберігання оригіналів первинних документів саме в пункту продажу, де застосовується РРО (в даному випадку - безпосередньо на АЗС). Такі документи можуть зберігатися в іншому зручному для суб`єкта господарювання місці (зокрема в бухгалтерії підприємства або іншому приміщенні). 
Судом першої інстанції встановлено, що керівником ТОВ "Горизонт Ойл Плюс" перевіряючим були надані при проведенні фактичної перевірки 09.07.2019 р. усі первинні документи на придбання товару (паливо-мастильних матеріалів), а також акт позивача від 04.07.2019 р. про списання пального, непридатного для подальшого використання (а.с. 19).
Будь-які запити  з боку відповідача впродовж перевірки, яка проводилась, згідно наказу про проведення фактичної перевірки від 09.07.2019 р. № 1516. протягом 10 днів (з 9 по 19 липня 2019 р.) про необхідність надання відповідних пояснень та їх документального підтвердження відсутні, в той час як реалізація таких повноважень контролюючих органів передбачена статтею 20 ПК України. Крім того, як підтверджено матеріалами справи, сам  акт перевірки був складений безпосередньо у приміщенні АЗС 09.07.2019 р. 
Проте перевіряючі, вивчивши під час знаходження на АЗС вказані документи, в подальшому в акті перевірки зазначили про ведення з порушенням обліку товарних запасів за місцем їх реалізації та зберігання на АЗС, здійснюється реалізація не облікованого товару, а саме: перевіркою встановлено нестачу товарних запасів на загальну суму 12504,68 грн. та надлишок товарних запасів на загальну суму 39683,03 грн., чим порушено п.12 ст.3 Закону України від 06.07.1995 р. № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (а.с. 68-69).
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що посилання в акті перевірки на порушення обліку товарних запасів, не відповідає дійсності. Нібито встановлені суми нестачі та надлишків є хибними та необгрунтованими внаслідок неврахування при складенні відомості про результати перевірки щодо повноти оприбуткування, реалізації та фактичних залишків запасів (ТМЦ) первинних документів, які в повному обсязі надавалися позивачем перевіряючим особам.
Твердження відповідача, визначене в акті перевірки про наявність нестачі товарних запасів на суму 12504,68 грн. не відповідає дійсності та спростовується актом списання № 1/С від 04.07.2019 р. на загальну суму 12875,60 грн. (а.с. 190
Також вірним є висновок суду першої інстанції, що твердження відповідача, викладене в акті перевірки про наявність надлишків товарних запасів на загальну суму 39683,03 грн. також не відповідає дійсності та спростовується первинними документами на придбання паливно-мастильних матеріалів (копії документів містяться в матеріалах справи) та даними бухгалтерського обліку позивача.
В матеріалах справи наявні договір поставки нафтопродуктів № 240619-55 від 24 червня 2019 р., видаткова накладна № 185 від 24 червня 2019 р., специфікація № 1 по Длоговору поставки № 240619-55 від 24 червня 2019 р., товарно-транспортна накладна на відпуск нафтопродуктів (нафти) № 185 від 24 червня 2019 р., видаткова накладна № 206 від 27 червня 2019 р., специфікація № 2 по Длоговору поставки № 240619-55 від 27 червня 2019 р., товарно-транспортна накладна на відпуск нафтопродуктів (нафти) № 206 від 27 червня 2019 р. (а.с. 20-29).
Отже, підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновокм суду першої інстанції, що податкове рішення  відповідача № 00059184004 від 24.07.2019 р.  є протиправним в частині застосування до ТОВ "Горизонт Ойл Плюс" на підставі ст. 20 Закону № 996 штрафних (фінансових) санкції у розмірі 104575,42 грн. за порушення норм п. 12 ст. 3 вказаного вище Закону, що передбачають обов 'язок належного ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації та зберігання, у зв`язку з тим, що факт порушення, нібито встановлений відповідачем в акті перевірки, не відповідає дійсності та спростовується матріалами справи.
На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення Миколаївського окружного адміністративного суду ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається. 
Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Горизонт Ойл Плюс", Головного управління ДПС у Миколаївській області  - залишити без задоволення.
Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2020 року - залишити без змін.
Відповідно до ст. 329 КАС України постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 09.06.2020  року.

Головуюча суддя:                                                                                          О.А. Шевчук 

Суддя:                                                                                                             А.В. Бойко 

          Суддя:                                                                                                             А.Г. Федусик