Справа № 161/21312/19  Провадження №33/802/166/20 	Головуючий у 1 інстанції:Пушкарчук В. П. 	
Категорія: ч.1 ст.130 КпАП України	Доповідач: Гапончук  В. В.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2020 року                                                                 місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:
судді - Гапончука В.В.,
секретаря - Старенько Л.М., 
особи, що притягається до відповідальності, - ОСОБА_1 ,
захисника - Леміщака Д.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу особи, що притягається до відповідальності,  ОСОБА_1   на постанову судді Луцького міськрайонного суду від 24 січня 2020 року про притягнення  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , не працює, до адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 130 КпАП України,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою судді Луцького міськрайонного суду від 24 січня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 19.12.2019 року о 05 год 21 хв у м. Луцьк по вул. Митрополита А.Шептицького керував транспортним засобом Volkswagen Touran д.н.з. НОМЕР_1 із ознаками наркотичного сп`яніння (поведінка, що не відповідає обстановці, підвищена жвавість, рухливість). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився у присутності двох свідків. чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КпАП України.
Не погоджуючись з оскаржуваною постановою ОСОБА_1  в апеляційній скарзі вважає постанову передчасною, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить постанову скасувати, а справу закрити за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення. 
Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Висновок суду про вчинення    ОСОБА_1 зазначеного у постанові суду адміністративного правопорушення підтверджується перевіреними і дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд дав відповідну юридичну оцінку, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 365412 від 19.12.2019 року (а.с.1); 
- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ;
- відеозаписами з боді-камер поліцейських з яких вбачається, що ОСОБА_1 в присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.
В суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_4 вказав, що за кермом автомобіля, який він викликав через додаток «Тачку», перебував ОСОБА_1 . Зазначив, що останній погодився на пропозицію поліцейських пройти тест на стан алкогольного сп`яніння, проте пропозиція їхати в лікарню для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 була незрозуміла. Крім того вказав, що ОСОБА_1 заїжджав в аптеку купити ліки.
В своїх показаннях свідок  ОСОБА_5 вказав, що до нього зателефонував ОСОБА_1 та попросив його забрати, оскільки його зупинила поліція. Говорив, що погано почувається і не може керувати автомобілем. 
Разом з тим показання свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та правопорушника ОСОБА_1 про те, що на момент зупинки останній був хворий, не заслуговують на увагу суду, оскільки жодних доказів які б підтверджували незадовільний стан здоров'я до, під час чи після вказаних подій, який перешкоджав би пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, в суд апеляційної інстанції надано не було. Крім того відповідні відомості відсутні в матеріалах адміністративної справи.
З огляду на вищенаведене та оцінивши всі матеріали справи в сукупності приходжу до висновку про доведеність вини  ОСОБА_1  у порушенні ним п. 2.9а Правил дорожнього руху України, а тому дії останнього вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КпАП України.
Адміністративне стягнення, накладене на  ОСОБА_1 , відповідає вимогам ст.23, 33 КпАП України. 
Інші твердження апеляційної скарги не заслуговують на увагу, так як були досліджені і перевірені судом і з обґрунтуванням спростовані з наведенням в постанові відповідних мотивів 
Суддею прийняте законне та обґрунтоване рішення. Порушень вимог чинного законодавства при розгляді справи, які тягнули б за собою скасування постанови, не встановлено.
З огляду на наведене, керуючись ст. 294 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, що притягається до відповідальності, -  ОСОБА_1  залишити без задоволення.  
Постанову судді Луцького міськрайонного суду від 24 січня 2020 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                  В.В. Гапончук