УХВАЛА

19 травня 2020 року  
Київ
справа № 200/3702/19-а
адміністративне провадження № К/9901/12353/20
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Гімона М.М., перевіривши касаційну скаргу  Офісу великих платників податків ДПС, який є правонаступником Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19.07.2019 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 05.02.2020 у справі № 200/3702/19-а за позовом Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» до Офісу великих платників податків ДФС про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
07.05.2020 до суду надійшла касаційна скарга Офісу великих платників податків ДПС  (далі - скаржник), направлена до суду поштою 04.05.2020.
Як вбачається з відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень, вперше касаційна скарга Офісом великих платників податків ДПС на зазначені судові рішення була подана 10.03.2020, яку Верховний Суд ухвалою від 12.03.2020 повернув як таку, що не містила підстав касаційного оскарження рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19.07.2019 та постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 05.02.2020 у цій справі.
Вдруге касаційна скарга подана 30.03.2020, одночасно з якою подано повідомлення, що підставою касаційного оскарження судових рішень є відсутність висновку Верховного Суду в аналогічних правовідносинах. Верховний Суд ухвалою від 06.04.2020 касаційну скаргу повернув, зазначивши що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України, скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися. Проте скаржник формально послався на відсутність висновку в аналогічних правовідносинах.
Втретє касаційна скарга надійшла до суду 21.04.2020, зміст якої був аналогічним попереднім в тому числі і в частині викладення підстав для касаційного оскарження судових рішень. Відповідно, Верховний Суд ухвалою від 23.04.2020 касаційну скаргу повернув як таку, що не містила підстав касаційного оскарження судових рішень.
Звертаючись до суду з касаційною скаргою вчетверте, скаржник не виправив недоліків касаційної скарги, на які вказав Верховний Суд в ухвалах від 12.03.2020, від 06.04.2020 та від 23.04.2020. Судом було акцентовано увагу скаржника про необхідність викладення підстав касаційного оскарження з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. Скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було неправильно застосовано, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися.
Проте касаційна скарга фактично дублює зміст тих, які вже було повернуто судом як такі, що не містили підстав касаційного оскарження рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19.07.2019 та постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 05.02.2020 у цій справі. Скаржник як і в попередньо поданих скаргах формально визначає пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України, проте, так і не наводить конкретної норми права, яка врегульовує конкретний спір, але щодо застосування якої відсутній висновок Верховного Суду, що свідчить про формальний підхід відповідача до оформлення касаційної скарги. Касаційна скарга містить виключно цитування норм Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845, наказу Міністерства фінансів України від 22.02.2019 № 80 «Про затвердження Змін до Порядку повернення авансових платежів (передоплати) і помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів», що не є належним правовим обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судових рішень. 
Верховний Суд вже звертав увагу скаржника, що з урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Проте, подаючи касаційну скаргу вчетверте Офіс ВПП ДФС так і не наводить обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права в обов`язковому взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку. 
За таких обставин, касаційна скарга  Офісу великих платників податків ДПС підлягає поверненню як така, що не містить підстави касаційного оскарження  рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19.07.2019 та постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 05.02.2020 .
На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332, 359 КАС України, 
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу  Офісу великих платників податків ДПС, який є правонаступником Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19.07.2019 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 05.02.2020 у справі № 200/3702/19-а -  повернути скаржнику.
Копію даної ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.
Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

...........................

М.М. Гімон,
Суддя Верховного Суду