ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/318/20  Номер провадження 22-ц/814/1253/20	Головуючий у 1-й інстанції Миронець О. К.  Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2020 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.
суддів: Гальонкіна С.А., Хіль Л.М.
секретар Мисечко А.І.

імена (найменування) сторін:
позивач:  ОСОБА_1 
відповідач: Приватне акціонерне товариство "Полтавський домобудівельний комбінат"

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу  ОСОБА_1 
на рішення Київського районного суду м. Полтава, ухвалене 21 лютого 2020 року у складі судді Миронець О.К.
по справі за позовом  ОСОБА_1  до Приватного акціонерного товариства "Полтавський домобудівельний комбінат" про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :
У січні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом та просила визнати протиправною бездіяльність ПрАТ «Полтавський домобудівельний комбінат» щодо не розгляду та ненадання відповіді на її звернення щодо працевлаштування, зобов`язати ПрАТ «Полтавський домобудівельний комбінат» повторно розглянути її звернення та надати відповідь.
В обґрунтування позовних вимог вказувала, що у листопаді 2019 року вона звернулась до відповідача з письмовим зверненням в якому прохала надати інформацію щодо працевлаштування та додала резюме, але відповіді не отримала.
Рішенням Київського районного суду м. Полтава від 21 лютого 2020 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_1 , просила скасувати його та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення місцевого суду повною мірою відповідає вказаним вимогам.
Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , місцевий суд виходив із того, що ПрАТ "Полтавський домобудівельний комбінат" не отримував від позивача звернення, а тому не був зобов`язаний надавати на нього відповідь.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЗУ «Про звернення громадян» органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).
Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання.
Звернення позивача від 07 листопада 2019 року не було вручено відповідачу та було повернуто відпрвінику та вручено останньому 16 січня 2020 року (а.с. 23).
Докази того, що відповідач будь-яким чином ухилявся від отримання звернення позивачем до суду першої інстанції подано не було.
ОСОБА_1 надала апеляційному суду лист АТ «Укрпошта», в якому зазначено, що представник ПАТ «Полтавський домобудівельний комбінат» в усній формі відмовився від одержання листа від ОСОБА_1 .
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Таким чином, суд першої інстанції не міг дослідити та врахувати лист АТ «Укрпошта» від 31 березня 2020 року, оскільки такий доказ було отримано після ухвалення оскаржуваного рішення. 
Відповідно до ч. 3 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Апелянт не надала доказів неможливості подання до суду першої інстанції доказу умисного ухилення відповідача від отримання поштової кореспонденції. Будь-яких поважних причин для неподання такого доказу до суду першої інстанції встановлено не було.
Більше того, з відповідним запитом до АТ «Укрпошта» позивач звернулась 24 березня 2020 року, тобто після ухвалення оскаржуваного рішення. Це свідчить про те, що під час розгляду справи в суді першої інстанції  ОСОБА_1 не вчиняла дій по збору доказів, а отже й не мала перешкод в їх отриманні.
Отже, звернення  ОСОБА_1 слід вважати таким, що не надходило до ПрАТ "Полтавський домобудівельний комбінат", що виключає обов`язок його розгляду.
Інших доводів, які б спростовували висновки місцевого суду або вказували на їх помилковість апелянтом наведено не було.
Виходячи з викладеного, судова колегія дійшла висновку про те, що судом першої інстанції з`ясовано всі обставини та надано їм належну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення місцевого суду, судовою колегією не встановлено.
Керуючись ст. 367, ст. 374 ч. 1 п. 1, ст. 375, ст. 382 ЦПК України, - 

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишити без задоволення. 
Рішення Київського районного суду м. Полтава від 21 лютого 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий:                                                        О.Ю. Кузнєцова 
Судді                                                                        С.А. Гальонкін
                                                                       Л.М. Хіль