СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" квітня 2020 р.                                                                      Справа № 905/2160/18  

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Фоміна В.О. , суддя  Шевель О.В. 
за участі секретаря судового засідання Ярітенко О.В.
розглянувши у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Азовбетон" (вх. №557Д) на ухвалу господарського суду Донецької області від 09.01.2020 (ухвалу постановлено суддею Левшиною Г.В. 09.01.2020 у приміщенні господарського суду Донецької області, повний текст ухвали підписано 10.01.2020) у справі №905/2160/18
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Азовбетон", м. Маріуполь, 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Азовбуд-лідер", м. Маріуполь, 
про визнання договору недійсним

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою господарського суду Донецької області від 09.01.2020 у справі №905/2160/18 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Азовбетон" від 19.11.2019 про перегляд рішення господарського суду Донецької області від 04.04.2019 за нововиявленими обставинами у справі №905/2160/18 відмовлено, рішення господарського суду Донецької області від 04.04.2019 по справі №905/2160/18 залишено в силі. 
ТОВ "Азовбетон" звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу господарського суду Донецької області від 09.01.2020 та постановити нове рішення, яким задовольнити вимоги заяви ТОВ "Азовбетон" від 19.11.2019 про перегляд рішення господарського суду Донецької області від 04.04.2019 за нововиявленими обставинами у справі №905/2160/18. 
В обгрунтування апеляційної скарги ТОВ "Азовбетон" зазначає, що під час винесення рішення від 04.04.2019 таку підставу для відмови у задоволенні позовних вимог, як відсутність доказів недобросовісності і нерозумності дій контрагента за договором - ТОВ "Азовбуд-лідер" взагалі не було зазначено, що позбавило ТОВ "Азовбетон" надати судам першої та апеляційної інстанції докази того, що колишній директор ТОВ "Азовбуд-лідер" знав про відсутність у колишнього директора ТОВ "Азовбетон" достатнього обсягу повноважень та про його незаконні дії щодо підробки протоколу загальних зборів товариства від 18.09.2017. 
На думку позивача, доказом недобросовісності та нерозумності поведінки ТОВ "Азовбуд-лідер" слугує витяг з виписки з розрахункового рахунку ТОВ "Азовбетон" в АТ «Укрексімбанк», яка містить відомості про внесення 19.09.2017 колишнім директором ТОВ "Азовбуд-лідер" ОСОБА_1 частки суми оплати за придбаний ПРБУ-80 до моменту підписання оспорюваного договору купівлі-продажу.
Також позивач звернувся з клопотанням про прийняття у суді апеляційної інстанції доказів, які не були подані до суду першої інстанції, а саме вказаного витягу з виписки з розрахункового рахунку ТОВ "Азовбетон" в АТ "Укрексімбанк". У клопотанні позивач просить визнати поважною причину неможливості подання суду першої інстанції вищевказаного доказу.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 06.03.2020 поновлено ТОВ "Азовбетон" строк на подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Донецької області від 09.01.2020 у справі №905/2160/18, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою, повідомлено учасників справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться 24.03.2020.
23.03.2020 від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги (вх.№2828). 
Відповідно до розпорядження Східного апеляційного господарського суду щодо повторного автоматизованого розподілу справи та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.03.2020 у зв`язку з відпусткою судді Шевель О.В. для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Крестьянінов О.О.; суддя Пуль О.А.; суддя Фоміна В.О.
Згідно положень ст. 32 Господарського процесуального кодексу України у разі зміни складу суду на стадії підготовчого провадження розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. У разі зміни складу суду на стадії розгляду справи по суті суд повторно розпочинає розгляд справи по суті, крім випадку, коли суд ухвалить рішення про повторне проведення підготовчого провадження.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 24.03.2020 розгляд справи відкладено на 28.04.2020.
Відповідно до розпорядження Східного апеляційного господарського суду щодо повторного автоматизованого розподілу справи та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.04.2020 у зв`язку з відпусткою судді Пуль О.А. для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Крестьянінов О.О.; суддя Шевель О.В.; суддя Фоміна В.О.
28.04.2020 від ТОВ "Азовбетон" електронною поштою з електронної адреси vs035936@mail.gov.ua надійшла заява про перенос судового засідання на іншу дату. Згідно акту Східного апеляційного господарського суду від 28.04.2020 №13-35/226 вказаний електронний лист не засвідчено електронним цифровим підписом, у зв`язку з чим колегія суддів не вбачає підстав для розгляду вказаної заяви.
У судове засідання учасники справи не з`явились.
Копія ухвали Східного апеляційного господарського суду від 24.03.2020, яка направлена на адресу ТОВ "Азовбетон" (пр. Нікопольський, 75а, м. Маріуполь, Донецька обл.), повернута на адресу суду з відміткою «Укрпошта» «адресат відсутній». 
Копія ухвали Східного апеляційного господарського від 24.03.2020, яка направлена на адресу адвоката Новікової В.Р. ( АДРЕСА_1 ), яка відповідно до договору про надання правової допомоги від 02.01.2020 та ордеру є представником ТОВ "Азовбетон" повернута на адресу суду з відміткою «Укрпошта» «за закінченням терміну зберігання». 
Крім того судом направлено копію ухвали від 24.03.2020 на електронну адресу ТОВ "Азовбетон" (ІНФОРМАЦІЯ_1), яка зазначена скаржником в апеляційній скарзі. Також судом направлено телефонограму за номером телефону, який міститься в ЄДРПОУ в якості засобів зв`язку з ТОВ "Азовбетон" (тел. НОМЕР_1 ), та повідомлено керівника ТОВ "Азовбетон" Харитонова А.В. про дату, час та місце розгляду справи. 
Копії ухвал Східного апеляційного господарського від 24.03.2020, які  направлені на адреси ТОВ "Азовбуд-лідер": пр. Металургів, буд. 25, кв. 1, м. Маріуполь, Донецька обл. та пр. Нікопольський, 75 а, м. Маріуполь, Донецька обл., повернулись на адресу суду з відміткою «Укрпошта» «адресат відсутній». Також, копія ухвали суду від 24.03.2020 була направлена на адресу адвоката Коваленко К.О. ( АДРЕСА_2 ), яка відповідно до договору про надання правничої допомоги від 09.01.2019 та ордеру є представником ТОВ "Азовбуд-лідер". Копія вказаної ухвали була отримана Коваленко 01.04.2020, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. 
Таким чином, судом були здійснені всі необхідні та достатні заходи щодо повідомлення сторін про дату, час та місце розгляду справи.
Враховуючи також те, що від учасників процесу у встановленому порядку не надходили заяви про відкладення розгляду справи, зокрема у зв`язку з введенням карантину на території України, колегія суддів вважає можливим розглянути справу по суті.

Розглянувши клопотання позивача про долучення до матеріалів справи копії витягу з виписки з розрахункового рахунку ТОВ "Азовбетон" в АТ «Укрексімбанк» за період з 01.12.2016 по 12.06.2019, колегія суддів зазначає таке.
Підставою неможливості подання до суду першої інстанції вказаного витягу позивач зазначає, що звернення ТОВ "Азовбетон" із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами грунтувалося виключно на висновках, викладених у рішенні від 04.04.2019 у справі №905/2160/18. Однак, під час винесення первинного рішення від 04.04.2019 його мотивувальна частина не містила аргументації усіх підстав відмови у задоволенні позовних вимог, що позбавило ТОВ "Азовбетон" у наданні належних доказів по справі під час перегляду справи за нововиявленими обставинами. Враховуючи викладене позивач просить визнати поважність причини неможливості подання суду у якості доказу витягу з виписки з розрахункового рахунку ТОВ "Азовбетон" в АТ «Укрексімбанк» до суду першої інстанції. 
Відповідно до положень ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Окрім того, відповідно ч. 4 та 5 ст. 320 ГПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.
Проте, обставини щодо руху коштів на рахунку ТОВ "Азовбетон" в АТ «Укрексімбанк», зокрема 19.09.2017, були або мали бути відомі заявнику не тільки при перегляді судового рішення за нововиявленими обставинами, а ще на час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Відповідно позивач не був позбавлений права надати зазначений ним доказ на відповідній стадії судового процесу. 
Крім того, з матеріалів справи вбачається, що позивачем в обґрунтування позову надавалися виписки по рахунку в ПАТ «КБ «ПриватБанк» за 15.12.2016 на підтвердження факту відсутності зарахувань суми за договором. 
З урахуванням викладеного, колегія суддів не вбачає підстав для прийняття нового доказу на стадії апеляційного перегляду ухвали, прийнятої за наслідками перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила таке.
У листопаді 2018 ТОВ "Азовбетон" звернулося до господарського суду з позовом про визнання договору купівлі-продажу №15/17 від 24.10.2017 - недійсним. 
В обгрунтування позовних вимог ТОВ "Азовбетон" зазначало, що 24.10.2017 між ТОВ "Азовбетон" в особі директора Харчука М.А., який діяв на підставі Статуту, та ТОВ "Азовбуд-лідер" в особі директора Хомкалова М.К., який діяв на підставі Статуту, було укладено договір купівлі - продажу №15/17, предметом якого є пересувний розчинно-бетонний вузол ПРБУ-80. Посилаючись на положення ст. 11, 203, 215, 627 Цивільного кодексу України та Статуту ТОВ "Азовбетон", позивач вказував на недійсність вказаного договору. 
Так, позивач зазначав, що відповідно до п. 7.4.5 Статуту ТОВ "Азовбетон" від 25.05.2015 директор товариства не мав права приймати рішення по відчуженню майна товариства без згоди на це загальних зборів учасників. Згідно п. 7.4.4 Статуту директор за рішенням загальних зборів учасників товариства укладає договори купівлі - продажу незалежно від їх вартості. Пунктом 7.4.7. Статуту визначено, що директор зобов`язаний діяти в інтересах товариства добросовісно і розумно, та не перевищувати свої повноваження. 
Проте, 18.09.2017 колишнім директором ТОВ "Азовбетон" ОСОБА_2 (станом на 2017 рік - 10% у статутному капіталі товариства) було проведено засідання загальних зборів, за результатами якого було підписано протокол б/н, яким його уповноважено на продаж пересувного розчинно-бетонного вузла ПРБУ-80 шляхом укладання відповідного договору з ТОВ "Азовбуд-лідер". 
Компанія «Мерілін Лімітед» (станом на 2017 рік - 90 % у статутному капіталі ТОВ "Азовбетон") фактично не була присутня на вищезазначених загальних зборах, а про їх існування та існування договору №15/17 від 24.10.2017 дізналася після його укладання, а саме у грудні 2017. 
Вважаючи, що колишнім директором ОСОБА_2 було порушено процедуру скликання загальних зборів ТОВ "Азовбетон", перевищено його повноваження, наданні чинним законодавством та Статутом підприємства, з метою захисту своїх порушених прав Компанія «Мерілін Лімітед» звернулась до господарського суду Донецької області з позовом про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ "Азовбетон", оформленого протоколом від 18.09.2017. Рішенням господарського суду Донецької області від 10.10.2018 у справі №905/1036/18 визнано недійсним рішення загальних зборів ТОВ "Азовбетон", оформлене протоколом від 18.09.2017. 
З урахуванням вказаних обставин, на думку позивача, директор ТОВ "Азовбетон" ОСОБА_2 при укладанні договору купівлі - продажу перевищив свої повноваження, не мав необхідного обсягу цивільної дієздатності та правових підстав для здійснення волевиявлення від імені ТОВ "Азовбетон", що є підставою для визнання недійсним договору у відповідності до положень ст. 215 та ч. 2 ст. 203 Цивільного кодексу України.
Рішенням господарського суду Донецької області від 04.04.2019 у справі №905/2160/18 відмовлено повністю в задоволенні позовних вимог ТОВ "Азовбетон" до ТОВ "Азовбуд-лідер" про визнання недійсним договору купівлі - продажу №15/17 від 24.10.2017.
Вказане рішення господарського суду Донецької області від 04.04.2019 у справі №905/2160/18 не було оскаржено сторонами та набрало законної сили.

20.11.2019 позивач звернувся з заявою (від 19.11.2019) про перегляд рішення господарського суду Донецької області від 04.04.2019 у справі №905/2160/18 за нововиявленими обставинами. 
В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на скасування Верховним Судом рішення господарського суду Донецької області та постанови Східного апеляційного господарського суду у справі №905/1036/18, предметом розгляду в яких було проведення 18.09.2017р. загальних зборів учасниками ТОВ "Азовбетон". За результатами нового розгляду справи господарський суд Донецької області у рішенні від 26.09.2019 по справі №905/1036/18 дійшов висновку про те, що така подія, як проведення 18.09.2017 загальних зборів учасниками ТОВ "Азовбетон" не відбулась, збори проведено не було, судом не встановлено факту прийняття спірного рішення та підписання протоколу загальних зборів від 18.07.2019.
На думку позивача, наведені обставини є нововиявленими, істотними у справі, у зв`язку з чим мають місце підстави для перегляду рішення суду по даній справі №905/2160/18 про визнання договору купівлі - продажу №15/17 від 24.10.2017 таким, що не відповідає вимогам цивільного законодавства України, зокрема, з підстав того, що даний договір підписаний зі сторони позивача директором ОСОБА_2, який діяв з перевищенням своїх повноважень, оскільки не мав необхідного обсягу цивільної дієздатності та правових підстав для укладання спірного договору. 
09.01.2020 господарським судом Донецької області прийнято оскаржувану ухвалу, якою відмовлено у задоволенні заяви від 19.11.2019 ТОВ «Азовбетон» про перегляд рішення суду від 04.04.2019 за нововиявленими обставинами, рішення суду залишено в силі. 
Приймаючи вказану ухвалу суд першої інстанції зазначив, що визначені позивачем обставини є нововиявленими та такими, що не були та не могли бути відомі ані суду, ані сторонам справи. Однак, саме по собі скасування рішення по справі №905/1036/18, яке було враховане при прийняті рішення по даній справі №905/2160/18, не зумовлює його скасування та прийняття нового, оскільки преюдиційні обставини у справі №905/1036/18 мають лише опосередковане значення у спорі про визнання договору недійсним по даній справі та не можуть впливати на вирішення справи по суті. У зв`язку з тим, що позовні вимоги обґрунтовувались з боку позивача лише посиланнями на відсутність проведення 18.09.2017 загальних зборів учасників ТОВ "Азовбетон", якими б директору було надано відповідні повноваження на укладання договору, питання недобросовісності відповідача, його обізнаність з обставинами відсутності у виконавчого органу позивача необхідного обсягу повноважень на укладання правочину не було предметом розгляду у справі №905/2160/18.
Надаючи правову кваліфікацію обставинам справи, колегія суддів апеляційного господарського суду виходить з того, що передбачений главою 3 розділу ІV ГПК України перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами є окремою формою судового процесу, що має свої особливості. 
Так, відповідно ст. 320 ГПК України рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
Зокрема, згідно п. 3 ч. 2 ст. 320 ГПК України однією з підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.
Процесуальним законодавством не передбачено здійснення перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами у повному обсязі, тобто господарський суд переглядає судове рішення за нововиявленими обставинами лише в тих межах, в яких ці обставини впливають на суть рішення. Відтак при перегляді судового рішення за нововиявленими обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.
На відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд вже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.
Першочерговим обов`язком суду при перегляді судового рішення за нововиявленими обставинами є встановлення відсутності або наявності цих обставин. До нововиявлених обставин належать матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору.
Отже, необхідними ознаками нововиявлених обставин є: їх наявність на час розгляду справи; вони не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; істотність таких обставин для розгляду справи.
Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу рішення суду. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже було оцінено господарським судом у процесі розгляду справи.

Як вже зазначалось, предметом спору у даній справі була вимога про визнання недійсним договору купівлі-продажу №15/17 від 24.10.2017 з підстав перевищення директором ТОВ "Азовбетон" ОСОБА_2 своїх повноважень при його укладанні.
При прийнятті рішення у справі №905/2160/18 суд виходив з того, що позивачем не було доведено перевищення повноважень у ОСОБА_2 на підписання спірного правочину.
Так, суд першої інстанції зазначив, що за змістом ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину (його частини), яким у розумінні ч. 2 ст. 202 Цивільного кодексу України є укладений між сторонами договір купівлі-продажу №15/17 від 24.10.2017, є недодержання в момент їх вчинення вимог ч.1 - 3, 5, 6 ст. 203 Цивільного кодексу України.
Посилання позивача на відсутність одного із засновників ТОВ «Азовбетон» ОСОБА_4 у м. Маріуполі станом на 18.09.2017, в тому числі - здійсненням ним в цей день інших дій у м. Одесі, судом відхиляються, адже, інші учасники справи й не наполягають на тому, що ОСОБА_4 був у м.Маріуполі 18.09.2017, зауважуючи, що фактичне підписання протоколу загальних зборів як зазначив сам колишній директор ОСОБА_2 відбулося в м. Одесі 23.09.2017, а тому обставина відсутності ОСОБА_4 в м. Маріуполі 18.09.2017 не може вважатися достатнім доказом відсутності рішення загальних зборів учасників позивача відносно продажу майна за договором купівлі-продажу №15/17 від 24.10.2017, а надані позивачем докази відносно не перебування ОСОБА_4 у м. Маріуполі 18.09.2017 не суперечать та не виключають обставин, на які посилається відповідач.
Відтак, оскільки сама по собі невідповідність дати протоколу загальних зборів моменту їх фактичного проведення, не зумовлює неправомірність/відсутність рішення загальних зборів про надання директору ТОВ «Азовбетон» - ОСОБА_2 повноважень на укладення спірного договору купівлі-продажу №15/17 від 24.10.2017 та додатків до нього, а отже і відсутність у нього повноважень на підписання такого договору.
Крім того, як було зазначено, на момент прийняття рішення у даній справі №905/2160/18 (04.04.2019) постановою Східного апеляційного господарського суду від 11.02.2019 у справі №905/1036/18 апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено, рішення господарського суду Донецької області від 10.10.2018 року у справі №905/1036/18 скасовано, прийнято нове рішення, яким відмовлено повністю в задоволенні позовних вимог.
Постанова Східного апеляційного господарського суду від 11.02.2019 у справі №905/1036/18 була мотивована тим, що не всі порушення законодавства під час скликання та проведення загальних зборів господарського товариства, є підставою для визнання недійсними прийнятих на них рішень, а висновки суду першої інстанції про відсутність кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення є помилковим, адже, підстав сумніватися у відповідності копії наданого позивачем протоколу, оригінал якого і повинен знаходитися у позивача, не має, а ОСОБА_4 був уповноважений довіреністю від 01.02.2017 на участь в загальних в загальних зборах засновників та підписання відповідного протоколу.
Крім цього, за висновками суду першої інстанції у справі №905/2160/18 позивачем не доведено ані незаконність змісту правочину, ані недотримання форми, ані невідповідність волі та волевиявлення.
Проте, постановою Верховного Суду від 14.05.2019 у справі №905/1036/18 рішення господарського суду Донецької від 10.10.2018 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 11.02.2019 у справі №905/1036/18 скасовано, а справу передано на новий розгляд до господарського суду Донецької області 
За результатами нового розгляду справи №905/1036/18 господарським судом Донецької області ухвалене рішення від 26.09.2019, яким відмовлено повністю у позовних вимогах про визнання недійсним рішення загальних зборів, оформленого протоколом від 18.09.2017. При цьому судом встановлено, зокрема, такі обставини: 
- відсутність факту призначення загальних зборів учасників на 18.09.2017, 
- відсутність повідомлення учасників про проведення загальних зборів 18.09.2017,
- перебування 18.09.2017 учасників товариства у різних містах України на значній відстані, 
- відсутність оригіналу протоколу загальних зборів від 18.09.2017. 
За сукупністю викладеного, суд при розгляді справи №905/1038/18 дійшов висновку, що така подія, як проведення 18.09.2017 загальних зборів учасників ТОВ "Азовбетон" не відбулась та збори проведено не було, факт прийняття спірного рішення та підписання протоколу загальних зборів від 18.09.2017 судом не встановлено.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що вказані позивачем обставини є нововиявленими та такими, що не були та не могли бути відомі ані суду, ані сторонам справи. 
Разом з цим прийняття та розгляд заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не означає обов`язкового скасування чи зміни рішення, що переглядається. Результат перегляду повинен випливати з оцінки доказів, зібраних у справі, і встановлення господарським судом на основі цієї оцінки наявності або відсутності нововиявлених обставин, визначення їх істотності для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається, що кореспондується з приписами ст. 320 ГПК України.
Так, за змістом ч. 1 статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1- 3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу. 
Згідно з частинами 1, 2 статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. 
Юридична особа є учасником цивільних відносин і наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю (статті 2, 80, 91, 92 Цивільного кодексу України). При цьому особливістю цивільної дієздатності юридичної особи є те, що така особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.
Правочини юридична особа також вчиняє через свої органи, що з огляду на положення ст. 237 Цивільного кодексу України утворює правовідношення представництва, в якому орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана або має право вчинити правочин від імені цієї юридичної особи, в тому числі вступаючи у правовідносини із третіми особами.
Питання визначення обсягу повноважень виконавчого органу товариства та добросовісність його дій є внутрішніми відносинами між юридичною особою та її органом, тому сам лише факт учинення виконавчим органом товариства протиправних, недобросовісних дій, перевищення ним своїх повноважень не може слугувати єдиною підставою для визнання недійсними договорів, укладених цим органом від імені юридичної особи із третіми особами.
Правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов`язки з моменту вчинення цього правочину (стаття 241 Цивільного кодексу України). При цьому у розумінні положень зазначеної статті схвалення правочину не залежить від прийняття юридичного рішення про таке схвалення, підтвердженням схвалення правочину можуть бути дії з його виконання, вчинені особою, в інтересах якої його укладено; схвалення може також відбутися у формі мовчазної згоди чи у вигляді певних поведінкових актів (конклюдентних дій) особи - сторони правочину.
На захист прав третіх осіб, які вступають у правовідносини з юридичними особами, в тому числі укладають з юридичними особами договори різних видів, ч. 3 ст. 92 Цивільного кодексу України передбачено, що орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.
Таким чином, ч. 3 статті 92 Цивільного кодексу України встановлює виняток із загального правила щодо визначення правових наслідків вчинення правочину представником з перевищенням повноважень (статті 203, 241 Цивільного кодексу України). Для третьої особи, яка уклала з юридичною особою договір, обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи загалом не мають юридичної сили, хоча б відповідні обмеження й існували на момент укладення договору.
Таке обмеження повноважень набуває юридичної сили для третьої особи в тому випадку, якщо саме вона, ця третя особа, вступаючи у відносини з юридичною особою та укладаючи договір, діяла недобросовісно або нерозумно, зокрема достеменно знала про відсутність в органу юридичної особи чи її представника необхідного обсягу повноважень або повинна була, проявивши принаймні розумну обачність, знати про це. Тягар доказування недобросовісності та нерозумності у поведінці третьої особи несе юридична особа.
З урахуванням змісту статті 98 Цивільного кодексу України та з огляду на положення статей 92, 203, 215, 241 цього Кодексу рішення загальних зборів учасників товариства є актами, що зумовлюють настання правових наслідків, спрямованих на регулювання відносин із різних питань діяльності товариства, і мають обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин. Таким чином, у разі визнання судом недійсним рішення загальних зборів учасників товариства, воно є недійсним з моменту його прийняття.
Такий договір може бути визнано недійсним із зазначених підстав у разі, якщо буде встановлено, що сама третя особа, контрагент юридичної особи за договором, діяла недобросовісно і нерозумно. Тобто третя особа знала або за всіма обставинами, проявивши розумну обачність, не могла не знати про обмеження у повноваженнях виконавчого органу товариства.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у справі №910/12786/18 від 24.12.2019, у справі №904/8943/16 від 31.07.2019,  у справі №923/646/18 від 10.09.2019.
Отже, для визнання недійсним договору з тієї підстави, що його було укладено представником юридичної особи із перевищенням повноважень, встановленню підлягає, по-перше, наявність підтверджених належними і допустимими доказами обставин, які свідчать про те, що контрагент такої юридичної особи діяв недобросовісно або нерозумно. При цьому тягар доказування недобросовісності та нерозумності у поведінці контрагента за договором несе юридична особа (позивач). По-друге, дії сторін такого договору мають свідчити про відсутність реального наміру його укладення і виконання. 
З огляду на викладене, встановлені судом у справі №905/1036/18 обставини щодо відсутності події проведення загальних зборів та відсутності факту уповноваження рішенням останніх на укладання від імені позивача правочину, не можуть бути єдиною та безумовною підставою для визнання недійсним оспорюваного правочину.
Як вже зазначалось, у даній справі про визнання недійсним договору позовні вимоги обґрунтовуються з боку позивача лише посиланнями на відсутність проведення 18.09.2017 загальних зборів учасників ТОВ "Азовбетон", якими б директору було надано відповідні повноваження на укладання договору. Інших підстав для визнання спірного правочину недійсним позивачем не зазначено.
Відповідно до ч. 5 ст. 320 ГПК України при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.
Таким чином, апеляційний господарський суд повністю погоджується із судом першої інстанції, що при розгляді справи №905/2160/18 обставини обізнаності ТОВ "Азовбуд-лідер" із обмеженнями на укладення директором ТОВ "Азовбетон" ОСОБА_2 спірного договору, недобросовісної або нерозумної поведінки відповідача під час укладення цього договору не були предметом розгляду та не можуть бути встановлені судом в межах розгляду заяви за нововиявленими обставинами.
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали господарського суду Донецької області від 09.01.2020 у справі №905/2160/18 без змін.
Керуючись статтями 269, 270, 275, 281-284 ГПК України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, - 

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Азовбетон" залишити без задоволення.
Ухвалу господарського суду Донецької області від 09.01.2020 у справі №905/2160/18 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено   04.05.2020 

Головуючий суддя                                                                    О.О. Крестьянінов

Суддя                                                                                           В.О. Фоміна  

Суддя                                                                                           О.В. Шевель