ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" березня 2020 р.           Справа№ 910/13586/19
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Тищенко А.І.
суддів:            Михальської Ю.Б. 
          Іоннікової І.А. 

розглянувши у письмовому провадженні без виклику та повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Страхове товариство "Мегаполіс"
на рішення 
Господарського суду міста Києва 
від 12.12.2019 
у справі № 910/13586/19 (суддя Усатенко І.В.)
за позовом Товариства з додатковою  відповідальністю "Страхове товариство "Мегаполіс"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Калинівка - Преміум"
про стягнення 129   264, 00 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2019 року Товариство з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Мегаполіс" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Калинівка-Преміум" про стягнення 129264,00  грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що до відповідача перейшло право вимоги на суму сплаченого ним страхового відшкодування у розмірі 129264,00 грн.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та його мотиви

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.12.2019 у справі № 910/13586/19 у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем не надано доказів, які свідчили б про його намір (згоду) на перехід права власності від відповідача до позивача на застраховане майно, як того вимагає п. 33.8 договору; зважаючи на надані докази позивач був належним чином повідомлений про те, що застраховане майно - харчові продукти, перехід права власності на яке, в нього міг би відбутися, були непридатним (в розумінні п. 48 ст. 1 Закону України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів"), про що зазначено в "сюрвейерських" звітах, на які посилається позивач в листуванні; позивача також було повідомлено про те, що дане майно було утилізовано відповідачем як того вимагають імперативні норми чинного законодавства, до виплати позивачем страхового відшкодування; відповідачем не надано жодного доказу щодо наявності в позивача заборгованості, про яку позивач зазначає у своїх листах (13726,67 грн.); чинним законодавством не передбачено механізму повернення сплаченого страхового відшкодування за договором страхування, у випадку якщо страхувальник, на думку позивача, порушив пункт договору, який жодним чином не впливає (відповідно до чинного законодавства та приписів договору) на обов`язок страховика виплатити страхове відшкодування.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги, письмових пояснень та узагальнення їх доводів

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги позовної заяви та стягнути з відповідача 129246,00 грн. суми сплаченого страхового відшкодування та судовий збір. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норм матеріального та процесуального права.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки, що товар прийнято відповідачем належної якості, оскільки у CMR-накладних відсутня позначка, що вантаж прийнятий на складі з пошкодженнями. Крім того, апелянт зазначає, що матеріали справи не містять доказів знищення плодово-овочевої продукції, оскільки, по перше, між ТОВ «Апскейл Лоджистік» та ПП «Обухівміськвторресурси» укладено договір на перевезення відходів, при цьому умовами договору не передбачена їх утилізація; по-друге, акти наданих послуг не містять інформації, які конкретно відходи передані від ТОВ «Апскейл Лоджистік» та ПП «Обухівміськвторресурси»; по-третє, відповідачем не надано паспортів переробки на кожну перероблену партію товару, не надано накладні на передачу списаного майна на утилізацію.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу та заперечень проти пояснень відповідача

Заперечуючи проти вимог апеляційної скарги, відповідачем подано відзив, у якому Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Калинівка - Преміум" зазначає, що судом першої інстанції досліджено всі докази по справі у повному обсязі та надано їм правову оцінку, у зв`язку з чим просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. 

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.01.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Калинівка - Преміум" на рішення Господарського суду міста Києва від 12.12.2019 у справі № 910/13586/19; ухвалено здійснювати розгляд апеляційної скарги за правилами спрощеного позовного провадження та без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання); встановлено учасникам справи строк для надання можливості скористатися наданими ст. 267 Господарського процесуального кодексу України правами протягом семи днів з дня отримання даної ухвали.
Частиною 10 статті 270 ГПК України визначено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. 
Відповідно до ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
За правилами п. 1 ч. 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Обставини справи встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як підтверджено матеріалами справи, 05.10.2018 між Товариством з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Мегаполіс" (страховик) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Калинівка - Преміум" (страхувальник) укладено генеральний договір добровільного страхування вантажів № 10925/03/381 (далі - договір), відповідно до пункту 1.1. якого страховик зобов`язується за встановлену договором плату здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов цього договору шляхом відшкодування страхувальнику або іншій особі, визначеній страхувальником, збитку, понесеного ними у зв`язку з пошкодженням, знищенням або втратою застрахованого вантажу та багажу чи його частини під час перевезення будь - якими видами транспорту та під час його проміжного складського зберігання.
Предметом договору страхування є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону і пов`язані з володінням користування і розпорядженням вантажем та багажем ( вантажобагажем), який перевозиться вказаними ( в додатку № 1 до договору) видами транспорту (п. 2.1. договору).
П.п. а п. 3.1. договору передбачено, що за договором, укладеним на цих умовах, підлягають відшкодуванню, за винятком зазначених в розділі № 29 "Виключення із страхових випадків і обмеження страхування" договору : збитки від пошкодження , втрати, знищення, псування та/або повної загибелі всього чи частини застрахованого вантажу та/або багажу, що відбулися за будь - якої причини.
Згідно з даним договором застрахованими вважаються усі вантажі страхувальника, що перевозяться протягом дії договору, і заявлені страхувальником відповідною заявою на страхування, яка направляється електронною поштою страховику. Сторонами визнається, що страхування набуває чинності з моменту передачі страхувальником заяви на страхування електронною поштою з зазначеними в ній необхідними для страхування вантажу даними і підтвердження страховиком їх отримання електронною поштою або факсимільним зв`язком з відповідним підписами уповноважених осіб обох сторін, яка є документом, що підтверджує страхування (п. 3.2. - 3.3. договору).
Відповідно до п. 3.6. договору страховими випадками за договором є події, які настали в період дії договору, що призвели до пошкодження, зникнення ( зникнення частин) застрахованого вантажу, втрати, псування, крадіжки, знищення чи повної загибелі всього або частини вантажу. Також, страховими випадками за договором є події, які настали в період дії договору, що призвели до повної загибелі всього або частини застрахованого вантажу.
Пунктами. 4.1. - 5.1. договору сторони передбачали, що застрахованим вантажем є овочі та фрукти, найменування яких, вказані страхувальником в заявах на страхування. Умовами перевезення є морський транспорт та автомобільний транспорт ( враховуючи комбіновані перевезення).
Відповідно до п. 9.1. договору товаросупроводжуючими документами є CMR - накладна, контракт, інвойс, коносамент ( в залежності від типу перевезення) та специфікація до контракту на поставку вантажу.
Відповідальність страховика за даним договором починається з моменту, коли вантаж буде прийнятий уповноваженими на це представниками страхувальника з обов`язковою відміткою в товаросупроводжувальних документах для перевезення зі кладу або місця зберігання, продовжується під час перевезення і закінчується після приймання вантажу в пункті призначення (п. 12.1. договору).
Відповідно до п 13.1. договору термін дії договору визначено з 05.10.2018 по 30.09.2019.
Страхова сума визначається на кожне окреме перевезення та встановлюється в розмірі інвойсної вартості вантажу та витрат на доставку, в день закінчення перевезення та визначається на підставі документів, що її підтверджують. Страхова сума визначається в гривнях по курсу НБУ на день отримання страховиком заяви на страхування від страхувальника. Страхова сума може бути відкоригована страхувальником на день закінчення перевезення, на підставі кінцевої вартості перевезення та/чи мита, що відзначається/корегується в акті виконання умов даного договору (п. 14.1. договору).
Відповідно до п. 17.1. договору франшиза становить 1% від страхової суми окремого перевезення.
Згідно з п. 20.1. - 20.2. договору страхувальник перед початком кожного окремого перевезення, яке повинно бути застраховано, повідомляє у заяві на страхування та надсилає страховику факсом або електронною поштою. Перевезення, яке не було попередньо задекларовано страховику, не вважається застрахованим. До кожного 05 числа місяця, наступного за звітним, сторони підписують акт виконання умов даного договору та здійснюють остаточний розрахунок за окреме перевезення до 20го числа місяця.
Сюрвеєрський огляд необхідний у всіх випадках, коли це прийнято міжнародною торгівельною практикою та/або Українським законодавством при експортних та/або імпортних операціях в момент переходу ризику від постачальника до отримувача або перед завантаженням, розвантаженням, перевантаженням та інших випадках, обумовлених даним договором. При умові не проведення сюрвеєрського огляду страхувальник повинен надати страховику деталізовані дані про завантаження, як то: лист тальманского рахунку; акт прийому - передачі товару з зазначенням недоліків/нестачі товару; калькуляції розміру збитків; інші документи, що підтверджують фактичний стан завантаження в порту завантаження (п. 22.1. - 22.2. договору).
Відповідно до п. 27.1.1. договору страхувальник зобов`язаний до здійснення перевезення ( або безпосередньо після відправки вантажу ( крім вихідних та святкових днів, що визначені законодавством України), але обов`язково не пізніше дня відправки (крім вихідних та святкових днів, що визначені законодавством України) направити страховику електронною поштою ( або факсимільним зв`язком) заяву на страхування вантажу з даними, необхідними для страхування вантажу ( номер та дата заявки, страхувальник, дата відправки, вантажоодержувач, вантажовідправник, найменування вантажу, номер контейнеру або транспортного засобу, номер та дата інвойса, пункт відправлення вантажу, пункт призначення вантажу, вартість вантажу, страхова сума. Відповідний оригінали ( або електроні копії) заяви на страхування залишаються у страховика).
Відповідно до п. 27.2.2. договору страхувальник має право отримати страхове відшкодування в разі настання страхового випадку в розмірі і порядку, передбаченому цим договором.
Згідно з п. 27.3.5. - 27.3.7. договору страховик зобов`язаний протягом 15 банківських днів після надання страхувальником всіх необхідних документів скласти страховий акт; протягом 20 банківських днів після отримання всіх необхідних документів для визначення суми збитку і підписання страхового акту страхувальником страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування; при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату в передбачений цим договором термін. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати шляхом сплати страхувальнику неустойки в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на момент прострочки платежу від належної до виплату суми за кожен день прострочки, але не більше 50% від розміру страхової виплати.
Страховик має право вимагати від страхувальника інформацію, необхідну для встановлення факту та обставин настання страхового випадку і визначення розміру страхової виплати (п. 27.4.2. договору).
Страховик не буде нести відповідальності: за нормативну згідно специфікації втрату ваги та/або об`єму ( 2% включно) (п. 29.5. договору).
Відповідно до п. 30.1. договору при настанні випадку, що має ознаки страхового, страхувальник зобов`язаний : негайно, але не пізніше 3 робочих днів з моменту, як тільки йому стане відомо, будь - яким способом повідомити страховика про настання такого випадку з подальшим письмовим підтвердженням; у випадку необхідності, як це тільки стане можливим, виконати законодавчі процедури країни перебування вантажу на момент настання страхового випадку, пов`язані з страховим випадком; здійснити всі можливі заходи для порятунку вантажу, запобігання і зменшення шкоди; провести відповідні записи з описом збитку в акті прийому - передачі вантажу, накладній, інших вантажосупровідних документах; зберегти вантаж до огляду страховиком або його представником у стані, в якому він знаходився після страхового випадку; доручити експедитору вжити всіх заходів по фіксуванню страхового випадку та у випадку необхідності направити відповідним організаціям, на території яких стався страховий випадок лист з проханням вжити заходів по фіксуванню страхового випадку; надати страховику або його представнику можливість огляду пошкодженого вантажу; надати страховику, або його представниками можливість проводити, якщо це можливо, огляд місця настання страхового випадку, розслідувати причини обставини виникнення збитку, визначення розміру збитку і сприяти цьому; передати страховику всі документи і вживати всі заходи для реалізації страховиком права вимоги до осіб, відповідальних за заподіяний збиток.
Згідно з п. 31.1. договору страховик після отримання повідомлення про настання випадку, що має ознаки страхового, має право провести сюрвей (огляд пошкодженого вантажу, експертизу і оцінку збитку) або направити свого представника для проведення сюрвею.
Згідно з п. 31.3. договору, якщо сума кожного окремого збитку, що підлягає відшкодуванню згідно даному договору, в кожному окремому перевезені згідно звіту про огляд пошкодженого вантажу, експертизі і оцінці збитку перевищує суму франшизи за даним договором, страховик складає страховий акт та проводить виплату страхового відшкодування, яке дорівнює сумі даного збитку за вирахуванням загальної суми франшизи згідно даного договору.
Виплати страхового відшкодування здійснюється страховиком на підставі письмової заяви страхувальника із вказанням дати і місця страхового випадку, причини його настання, детальним описом обставин настання страхового випадку (п. 33.1 договору).
Пунктом 33.8. договору сторони погодили, що після виплати страхового відшкодування до страховика, за його згоди переходять: всі права на застраховане майно - при страхуванні на повну вартість ( 100% і більше страхової вартості); права вимоги до третіх осіб, винних в спричиненні збитку.
Відповідно до п. 35.3. - 35.3.2. договору його дія може бути достроково припинена за вимогою страхувальника або страховика. Про дострокове припинення договору сторони повинні повідомити одна одну не пізніше, ніж за 30 днів до бажаної дати припинення. У разі дострокового припинення дії договору за вимогою страхувальника, страховик повертає страхові платежі за період, що залишився до закінчення дії договору з вирахуванням нормативних витрат на ведення справи в розмірі 15% від суми страхових платежів за період, що залишився до закінчення дії договору. Якщо вимога страхувальника обумовлена порушенням страховиком умов договору, то останній повертає страхувальнику сплачені ним страхові платежі повністю. Якщо договір страхування припиняється за вимогою страховика, то він повертає страхувальнику повністю сплачені ним страхові платежі. У випадку, коли ця вимога зумовлена невиконанням страхувальником умов договору страхування то страховик повертає страхувальнику страхові платежі за період, що залишився до закінчення дії договору з вирахуванням нормативних витрат на ведення справи в розмірі 15%, та фактичних виплат страхового відшкодування, що були здійснені за цим договором.
Відповідно до п. 38 договору даний договір підписано 05.10.2018, м. Київ.
Кім того, договором визначено електронну адресу відповідача ( ТОВ "Торговий дім "Калинівка - Преміум" "office@td-k.com"), електронна адреса позивача (ТДВ "Страхове товариство "Мегаполіс") - відсутня.
Матеріалами справи підтверджено наступні обставини.
Відповідно до страхового сертифікату № б/н від 26.10.2018 до договору № 10925/03/381 від 05.10.2018 та заявки № 005 від 26.10.2018, відповідачем було застраховано вантаж ( свіжі фрукти/овочі). Страхова сума - 507793, 29 грн., франшиза - 1%, страховий тариф 0,15%, страховий платіж - 761,69 грн; дата завантаження 20.09.2018. Сертифікат містить підпис позивача (страховика). Міжнародна товарно - транспортна накладна №3074 (додано до матеріалів справи).
Відповідно до страхового сертифікату № б/н від 04.12.2018 до договору № 10925/03/381 від 05.10.2018 та заявки № 48 від 04.12.2018, відповідачем було застраховано вантаж ( свіжі фрукти/овочі). Страхова сума - 510474, 14 грн., франшиза - 1%, страховий тариф 0,15%, страховий платіж - 765,71 грн; дата вантаження 30.11.2018. Сертифікат містить підпис позивача ( страховика). Міжнародна товарно - транспортна накладна №062930 (додано до матеріалів справи).
Відповідно до страхового сертифікату № б/н від 11.12.2018 до договору № 10925/03/381 від 05.10.2018 та заявки № 61 від 11.12.2018, відповідачем було застраховано вантаж ( свіжі фрукти/овочі). Страхова сума - 468509, 70 грн., франшиза - 1%, страховий тариф 0,15%, страховий платіж - 702,76 грн; дата вантаження 08.12.2018 Сертифікат містить підписи сторін.  Міжнародна товарно - транспортна накладна № 1077016 (додано до матеріалів справи).
Відповідно до страхового сертифікату № б/н від 12.12.2018 до договору № 10925/03/381 від 05.10.2018 та заявки № 65 від 12.12.2018, відповідачем було застраховано вантаж ( свіжі фрукти/овочі). Страхова сума - 411077, 85 грн., франшиза - 1%, страховий тариф 0,15%, страховий платіж - 692,83 грн; дата вантаження 08.12.2018. Сертифікат містить підписи сторін. Міжнародна товарно - транспортна накладна №1059977 (додано до матеріалів справи).
Відповідно до страхового сертифікату № б/н від 14.12.2018 до договору № 10925/03/381 від 05.10.2018 та заявки № 73 від 14.12.2018, відповідачем було застраховано вантаж ( свіжі фрукти/овочі). Страхова сума - 490924, 55 грн., франшиза - 1%, страховий тариф 0,15%, страховий платіж - 736,39 грн; дата вантаження 14.12.2018. Сертифікат містить підписи сторін. Міжнародна товарно - транспортна накладна №0913330 (додано до матеріалів справи).
Відповідно до заяви про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, 07.12.2018 відповідач повідомив позивача про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. Об`єкт страхування свіжі фрукти/овочі (гранат). За текстом заяви : " 06.12.2018 сюрвейером ТОВ "Пель Сюрвей Сальватор" був зроблений звіт № KLN - 181206 - 09 - 504,  у якому визначається кількісні та якісні характеристики". Звіт додано до матеріалів справи разом з "фото звітом". Сюрвейер під час вигрузки товару був присутній. 
Відповідно до заяви про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, 19.12.2018 відповідач повідомив позивача про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. Об`єкт страхування свіжі фрукти/овочі (апельсин). За текстом заяви : "18.12.2018 відділом якості ТОВ "Торговий дім "Калинівка - преміум" був зроблений акт вхідного контролю якості, у якому визначаються характеристики продукції ( 4.15% гниль, 8,23 % пліснява, 37,5% антракноз, пере газація, 3,06% механічні пошкодження). На апельсині наявні природні сухі рубці, плями, що псують товарний вигляд. Акт вхідного контролю якості ТОВ "Торговий дім "Калинівка - преміум" відсутній. Проте, додано звіт про інспекцію сюрвейера ТОВ "Пель Сюрвей - Сальватор" № MPL - 181221 від 21.12.2018. Сюрвейер під час вигрузки товару був відсутній. Згідно таблиці: зважено 110,896 кг фруктів з яких 25,21 кг пошкоджені (антракноз, гниль, пере газація, механічні пошкодження, пліснява), що складає 22,7 %.
Відповідно до заяви про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, 19.12.2018 відповідач повідомив позивача про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. Об`єкт страхування свіжі фрукти/овочі мандарин). За текстом заяви : " 18.12.2018 відділом якості ТОВ "Торговий дім "Калинівка - преміум" був зроблений акт вхідного контролю якості, у якому визначаються характеристики продукції ( 4.5% гниль, 0,5% суха гниль, 29,1% антракноз, пере газація, 1,5% механічні пошкодження). На мандарині наявні природні сухі рубці, плями, що псують товарний вигляд. Акт вхідного контролю якості ТОВ "Торговий дім "Калинівка - преміум" відсутній. Проте, додано звіт про інспекцію сюрвейера ТОВ "Пель Сюрвей - Сальватор" № MPL - 181221 - 15 -201 від 21.12.2018. Сюрвейер під час вигрузки товару був відсутній. Згідно таблиці: зважено 122,268 кг фруктів з яких 44,302 кг пошкоджені (антракноз, гниль, перегазація, механічні пошкодження, пліснява), що складає 36,2 %.
Відповідно до заяви про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, 05.11.2018 відповідач повідомив позивача про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. Об`єкт страхування свіжі фрукти/овочі (імбир свіжий). За текстом заяви : "03.11.2018 сюрвейером ТОВ "Пель Сюрвей Сальватор" був зроблений звіт № KLN - 2018 - 11 - 03,  у якому визначається кількісні та якісні характеристики". Звіт додано до матеріалів справи разом з "фото звітом". Сюрвейер під час вигрузки товару був присутній. 
Відповідно до заяви про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, 18.12.2018 відповідач повідомив позивача про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. Об`єкт страхування свіжі фрукти/овочі (ананас). За текстом заяви : " 18.12.2018 сюрвейером ТОВ "Пель Сюрвей Сальватор" був зроблений звіт № MPL - 181219,  у якому визначається кількісні та якісні характеристики". Звіт додано до матеріалів справи разом з "фото звітом". Сюрвейер під час вигрузки товару був присутній. Згідно таблиці: зважено 276,584 кг фруктів, з яких 21,8 кг пошкоджені (антракноз, гниль, перегазація, механічні пошкодження, пліснява), що складає 8,59 %.
Відповідно до страхового акту № 1177/19 від 16.04.2019 позивачем визначено суму страхового відшкодування у розмірі 19936,40 грн. ( сума згідно розрахунку від 18.03.2019 (додаток №1). Відповідно до розрахунку від 18.03.2019 суму матеріального збитку у розмірі 19936,40 грн. визначено за взаємною згодою сторін ( лист №59 від 18.03.2019 та акту про списання товару №1020 від 07.12.2018).
Відповідно до страхового акту № 1179/19 позивачем визначено суму страхового відшкодування у розмірі 36297,78 грн. ( сума згідно розрахунку від 18.03.2019 (додаток №1). Відповідно до розрахунку від 18.03.2019 суму матеріального збитку у розмірі 36297,78 грн. визначено за взаємною згодою сторін ( лист №60 від 18.03.2019 та акту про списання товару №1037 від 21.12.2018).
Відповідно до страхового акту № 1180/19 від 14.05.2019 позивачем визначено суму страхового відшкодування у розмірі 10328,20 грн. ( сума згідно розрахунку від 18.03.2019 (додаток №1). Відповідно до розрахунку від 18.03.2019 суму матеріального збитку у розмірі 10328,20 грн. визначено за взаємною згодою сторін ( лист №62 від 18.03.2019 та акту про списання товару №1030 від 19.12.2018).
Відповідно до страхового акту № 1181/19 від 26.04.2019 позивачем визначено суму страхового відшкодування у розмірі 25810,91 грн. ( сума згідно розрахунку від 18.03.2019 (додаток №1). Відповідно до розрахунку від 18.03.2019 суму матеріального збитку у розмірі 25810,19 грн. визначено за взаємною згодою сторін ( лист № 58 від 18.03.2019 та акту про списання товару №1035 від 21.12.2018).
Відповідно до страхового акту № 1178/19 від 29.05.2019 позивачем визначено суму страхового відшкодування у розмірі 36890,71 грн. ( сума згідно розрахунку від 18.03.2019 (додаток №1). Відповідно до розрахунку від 18.03.2019 суму матеріального збитку у розмірі 36890,71 грн. визначено за взаємною згодою сторін ( лист № 61 від 18.03.2019 та акту про списання товару № 945 від 03.11.2018).
Позивачем до матеріалів справи додано листи № 58, № 60, № 59, № 61, № 62 від 18.03.2019, у яких ним було запропоновано компромісне відшкодування списаного відповідачем вантажу у розмірі 25% від вартості списаного вантажу. Оскільки, визначена в звітах кількість пошкоджених фруктів покривається нормативною втратою. Суд зазначає, що кожен з листів містить посилання на "сюрвейерські" звіти (№ KLN - 2018 - 11 - 03,  № MPL - 181219, № MPL - 181221 - 15 -201, № MPL - 181221, № KLN - 181206 - 09 - 504).
Листом № 232 від 11.04.2019 відповідач погодився з пропозицією позивача, висловленої у листах № 58, № 60, № 59, № 61, № 62 від 18.03.2019.
Матеріалами справи підтверджно, що позивач здійснив на користь відповідача наступні страхові виплати згідно платіжних доручень:
- № 13381 від 16.04.2019 у сумі 19936,40 грн. (згідно з актом 1177/19 від 16.04.2019);
- № 13382 від 16.04.2019 - 36297,78 грн. (згідно з актом 1179/19 від 16.04.2019); 
- № 13498 від 26.04.2019 - 15810,91 грн. (згідно з актом 1181/19 від 26.04.2019); 
- № 13617 від 14.05.2019 - 10000,00 грн. (згідно з актом 1181/19 від 26.04.2019); 
- № 13814 від 30.05.2019 - 36890,71 грн. (згідно з актом 1178/19 від 29.05.2019);
- № 13618 від 14.05.2019 - 10328,20 грн. (згідно з актом 1180/19 від 14.05.2019).
Відповідачем до позовної заяви надані роздруківки електронного листування. Разом з тим, хоча договором № 10925/03/381 від 05.10.2018 і визначено можливість електронного листування між сторонами, проте, визначено лише електронну адресу відповідача ( ТОВ "Торговий дім "Калинівка - преміум" "office@td-k.com"), інших електронних адрес договором не визначено, їх приналежності сторонам (їх повноваженим працівникам) не передбачено. 
Крім того, роздруківка електронної переписки без електронного цифрового підпису не може бути використана як доказ у справі, оскільки не відповідає вимогам Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", оскільки не містить електронного підпису, який є обов`язковим реквізитом електронного документа, що унеможливлює ідентифікацію відправника повідомлення та зміст такого документу не захищений від внесення правок та викривлення.
Аналогічні правові позиції викладені у постановах Верховного Суду від 11.06.2019 у справі № 904/2882/18 та від 24.09.2019 у справі № 922/1151/18.
З огляду на викладене вище, судом першої інстанції вірно не прийнято дані роздруківки електронного листування як вірогідні ( в розумінні ст. 79 ГПК України) та допустимі ( ст. 77 ГПК України) докази.
Листом № 372 від 24.07.2019 відповідач повідомив позивача про дострокове припинення договору.
Листами № 217 від 19.08.2019 та № 208 від 06.08.2019 позивач повідомим відповідача про наявне в нього право на зіпсований товар та право регресної вимоги до третіх осіб, передбачене п. 33.8 договору № 10925/03/381 від 05.10.2018, та просить у випадку утилізації продукції, за яку було виплачено страхове відшкодування, надати акти утилізації.
Предметом спору у даній справі є вимога позивача про стягнення з відповідача суми сплаченого ним страхового відшкодування у розмірі 129246,00 грн., на підставі того, що відповідачем, на думку позивача, було порушено його право, передбачене пп. 33.8 договору, укладеного між сторонами.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до частини 1 статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 
Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 
Частина 2 статті 509 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. 
Відповідно пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. 
Згідно з частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною 1 статті 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Відповідно до статтей 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (статті 629 Цивільного кодексу України).
Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (статті 526, 525 Цивільного кодексу України). Аналогічні положення передбачені частинами 1, 7 статті 193 Господарського кодексу України.
Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 
Договір укладений сторонами за своєю правовою природою є договором страхування.
Відповідно до статі 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.
Згідно з частиною 1 статті 354 Господарського кодексу України за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній страхувальником у договорі страхування, а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.
Частиною 1 статті 980 Цивільного кодексу України передбачено, що предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 988 Цивільного кодексу України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.
Страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком (стаття 990 Цивільного кодексу України).
Згідно зі статтями 8, 9 Закону України "Про страхування" страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених  чинним законодавством. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.
Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (стаття 25 Закону України "Про страхування").
Відповідно до статті 991 Цивільного кодексу України страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі: навмисних дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, якщо вони були спрямовані на настання страхового випадку, крім дій, пов`язаних із виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинених у стані необхідної оборони (без перевищення її меж), або щодо захисту майна, життя, здоров`я, честі, гідності та ділової репутації; вчинення страхувальником або особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного злочину, що призвів до страхового випадку; подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про об`єкт страхування або про факт настання страхового випадку; одержання страхувальником повного відшкодування збитків за договором майнового страхування від особи, яка їх завдала; несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; наявності інших підстав, встановлених законом. Договором страхування можуть бути передбачені також інші підстави для відмови здійснити страхову виплату, якщо це не суперечить закону. Рішення страховика про відмову здійснити страхову виплату повідомляється страхувальникові у письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови.
Як встановлено судом першої інстанції, відповідачем в передбачений чинним законодавством та укладеним між сторонами договором було застраховано майно, що підтверджується страховими сертифікатами № б/н від 26.10.2018, № б/н від 04.12.2018, № б/н від 11.12.2018, № б/н від 12.12.2018, № б/н від 14.12.2018 до договору № 10925/03/381.
Відповідно до заяв про настання подій, що мають ознаки страхового випадку від 07.12.18, 05.11.2018, 18.12.2018, 19.12.2018, 19.12.2018, відповідач в передбачений договором спосіб звернувся до позивача, з метою отримати страхове відшкодування.
Позивач, своїми листами № 58, № 59, № 60, № 61, № 62 від 18.03.2019 повідомив відповідача про те, що відповідно до п. 29.5. укладеного між сторонами договору: "страховик не буде нести відповідальності за нормативну, згідно специфікації, втрату ваги та/або об`єму ( до 2% включно)" та запропонував  відповідачу "компромісне відшкодування" в розмірі 25% від вартості списаного вантажу. Листи не містять інформації, яка б свідчила про намір (згоду) позивача отримати застраховане майно, за яке ним буде сплачено страхове відшкодування.
Листом від 11.04.2019 № 232 відповідач погодився з запропонованим позивачем відшкодуванням у розмірі 25% від вартості списаного вантажу.
Позивачем відповідно до страхових актів № 1177/19 від 16.04.2019, № 1179/19 від 16.04.2019, № 1180/19 від 14.05.2019, акту № 1181/19 від 26.04.2019, № 1178/19 від 29.05.2019 визначено розмір страхового відшкодування у  загальному розмірі 129264,00 грн. Розрахунки страхового відшкодування, що є додатками до страхового акту, містять  посилання  на акти про списання товару №1020 від 07.12.2018, №1037 від 21.12.2018, №1030 від 19.12.2018, №1035 від 21.12.2018, № 945 від 03.11.2018, які були надані відповідачем позивачу.
Відповідно до платіжних доручень № 13381 від 16.04.2019, № 13382 від 16.04.2019, № 13498 від 26.04.2019, № 13617 від 14.05.2019, № 13814 від 30.05.2019, № 13618 від 14.05.2019 позивач перерахував відповідачу страхове відшкодування у загальному розмірі 129264,00 грн.
З наведених вище доказів вбачається, що виплату страхового відшкодування саме в такому обсязі було запропоновано позивачем, наміру відмовляти у виплаті страхового відшкодування в позивача відповідно до даних доказів не було, також з листування між сторонами стає зрозумілим, позивач не мав наміру (не давав згоди) отримати застраховане майно, за яке ним буде сплачено страхове відшкодування.
Крім того, за наведених доказів вбачається, що позивач був належним чином повідомлений про списання та утилізацію майна, за яке ним було виплачено страхове відшкодування.
Листом № 372 від 13.08.2019 відповідач повідомив позивача про свій намір достроково припинити укладений між сторонами договір страхування № 10925/03/381 від 05.10.2018 та просив відповідача підписати акт звірки взаємних розрахунків.
Позивач, листом № 208 від 06.08.2019 повідомив відповідача про наявне в нього право передбачене  п. 33.8. договору № 10925/03/381 від 05.10.2018, а саме, що: "після виплати страхового відшкодування до страховика, за його згоди переходять всі права на застраховане майно - при страхуванні на повну вартість". А також позивач зазначає, що на його думку, майнові права на застраховане майно переходять після сплати страхового відшкодування. Жодних вимог ( згоди) щодо передачі застрахованого майна лист не містить.
Листом № 217 від 19.08.2019 позивач знову повідомив відповідача про наявне в нього право, передбачене п. 33.8. договору № 10925/03/381 від 05.10.2018. Крім того, позивач просить відповідача надати докази утилізації застрахованого майна та повідомляє про наявність заборгованість відповідача у розмірі 13726,67 грн. Жодних вимог (згоди) щодо передачі застрахованого майна лист не містить.
Разом з тим, позивачем до матеріалів справи не додано допустимих ( ст. 76 ГПК України) та вірогідних ( ст. 79 ГПК України) доказів щодо наявності заборгованості відповідача у розмірі 13726,67 грн.
Отже, обставини справи свідчать про те, що лише у серпні 2019 року позивач зазначив про своє право на зіпсовані фрукти, які були списані у листопада та грудні 2018 року. До серпня 2019 позивач не повідомляв відповідача про свою згоду на перехід права на застраховане майно, за яке він сплатив страхове відшкодування.
Стосовно тверджень позивача про те, що у випадку невиконання відповідачем п. 33.8 договору № 10925/03/381 від 05.10.2018, то страхове відшкодування підлягає поверненню, суд зазначає, що сторонами в договорі не встановлено взаємозв`язку між виплатою страхового відшкодування та його поверненням за порушення стороною п. 33.8 договору. Порушення п. 33.8 також не є підставою для відмови у страховій виплаті передбаченої п. 34.1 - 34.1.10. Чинним законодавством такої відповідальності страхувальника за порушення норм договору страхування. 
Крім того апелянт стверджує, що акти про списання товару №1020 від 07.12.2018, №1037 від 21.12.2018, №1030 від 19.12.2018, № 1035 від 21.12.2018, № 945 від 03.11.2018 не є належним доказом утилізації застрахованого майна.
Відповідно до частини 4 статті 36 Закону України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів" харчовий продукт, який є непридатним для споживання людиною, але не становить безпосередньої загрози (низький ризик) для здоров`я людини, не допускається до реалізації та утилізується власником. Харчовий продукт, який є непридатним для споживання людиною, але становить безпосередню загрозу (високий ризик) для здоров`я людини, підлягає негайному вилученню власником та утилізації або знищенню під контролем державного інспектора відповідно до законодавства.
Згідно з пунктами 24, 43, 44, 48 статті 1 Закону України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів" забруднення - наявність або поява небезпечного фактора в харчовому продукті; небезпечний фактор у харчовому продукті - будь-який хімічний, фізичний, біологічний чинник харчового продукту або його стан, що може спричинити шкідливий вплив на здоров`я людини; небезпечний харчовий продукт - харчовий продукт, що є шкідливим для здоров`я та/або непридатним для споживання; непридатний харчовий продукт - харчовий продукт, який містить сторонні речовини та/або предмети, пошкоджений в інший спосіб та/або зіпсований у результаті механічних, та/або хімічних, та/або мікробних факторів.
У листах № 58, № 60, № 59, № 61, № 62 від 18.03.2019, в яких позивачем було запропоновано компромісне відшкодування списаного відповідачем вантажу у розмірі 25% від вартості, містяться посилання на "сюрвейерські" звіти № KLN - 2018 - 11 - 03,  № MPL - 181219, № MPL - 181221 - 15 -201, № MPL - 181221, № KLN - 181206 - 09 - 504. Дані звіти містять інформацію про те, що продукція, яка була далі списана відповідачем є непридатною, а саме такою, яка є зіпсованою внаслідок механічних та мікробних факторів.
Положення частини 4 статті 36 Закону України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів" фактично містить імперативний припис, який зобов`язує власника непридатної продукції до її утилізування.
Разом з відзивом на позовну заяву відповідачем було додані акти про списання товару №1020 від 07.12.2018, №1037 від 21.12.2018, №1030 від 19.12.2018, №1035 від 21.12.2018, № 945 від 03.11.2018, відповідно до яких відповідачем було списано товару загальною вартістю 517055,96 грн. ( на дані акти позивач посилається розрахунках, що є додатками до  страхових актах № 1177/19 від 16.04.2019, № 1179/19 від 16.04.2019, № 1180/19 від 14.05.2019, акту № 1181/19 від 26.04.2019, № 1178/19 від 29.05.2019). Додано також журнал обліку відходів, проте, суд зазначає що відповідно до інформації, яка міститься в журналі, суд не може встановити, яка саме продукція була списана.
Водночас, з матеріалів справи вбачається, що між ТОВ "Торговий дім "Калинівка - преміум" та ТОВ "Апскейл Лоджистікс" було укладено договір надання складських послуг № 17 від 18.12.2015 (дію договору продовжено додатковою угодою №б/н від 31.12.2017 до 31.12.2020). Пунктом 4.1. договору визначено, що вартість послуг складу визначаються відповідно до цін та тарифів складу, вказаних в додатку № 1. Відповідно до додатку № 1 вартість з послуг утилізації визначено у розмірі 120,00 грн та 240,00 грн за куб. м.
Згідно з актом здачі - приймання робіт (надання послуг) № 94 від 30.11.2018, складеного на підставі договору № 17 від 18.12.2015, відповідачем було передано ТОВ "Апскейл Лоджистікс" на утилізацію майно. Відповідно до додатку до акту № 94 від 30.11.2018, відповідачем було передано на утилізацію : імбир - 2727,09 кг ( маса збігається з актом списання № 945 від 03.11.2018) .; апельсин - 282,816 кг ( маса збігається з актом списання № 1037 від 21.12.2018) ; мандарин - 3471,49 кг ( маса збігається з актом списання № 1035 від 21.12.2018).
Згідно з актом здачі - приймання робіт (надання послуг) № 99/1 від 31.12.2018, складеного на підставі договору № 17 від 18.12.2015, відповідачем було передано ТОВ "Апскейл Лоджистікс" на утилізацію майно. Відповідно до додатку до акту № 99/1 від 31.12.2018, відповідачем було передано на утилізацію: ананас - 1600,65 кг (маса збігається з актом списання № 1030 від 19.12.2018); гранат - 3078,98 кг ( маса збігається з актом списання № 1020 від 07.12.2018).
За твердженням відповідача, послуги з утилізації надаються ТОВ "Апскейл Лоджистікс" на підставі договору № 121 від 30.07.2015, укладеного між ТОВ "Апскейл лоджистікс" та ПП "Обухівміськвторресурси", відповідно умов якого ТОВ "Апскейл Лоджистікс" (замовник) доручає, а ПП "Обухівміськвторресурси" (виконавець) надає йому послуги з перевезення відходів, з території замовника, а замовник зобов`язується приймати та оплачувати надані послуги в порядку та у терміни, визначені цим договором. додатком № 1 до договору № 121 від 30.07.2015 визначено найменування послуг, що надаються за даним договором, а саме: "вивезення відходів роздільний збір для подальшого сортування та утилізації", також визначено вартість: 120,00 грн., та одиницю виміру : 1м3. Відповідно до актів надання послуг № 10853 від 30.11.2018 та № 11979 від 31.12.2019, ПП "Обухівміськвторресурси" надало ТОВ "Апскейл лоджистікс" послуги з: "перевезення відходів - роздільний збір для подальшого сортування та утилізації", загалом було передано 170 м3 відходів ( об`єм з є більшим ніж об`єм визначений у актах здачі - приймання робіт ( надання послуг) № 99/1 від 31.12.2018, № 94 від 30.11.2018, на підставі яких відповідачем було передано ТОВ "Апскейл Лоджистікс" на утилізацію майно).
Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстра юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань видами діяльностей ПП "Обухівміськвторресурси" є: код КВЕД 38.11 збирання безпечних відходів; 38.21 оброблення та видалення безпечних відходів; 38.22 оброблення та видалення небезпечних відходів; 38.32 відновлення відсортованих відходів; 39.00 інша діяльність щодо поводження відходів.
Водночас, позивачем не спростовано факт передачі майна (відходів) від відповідача до ТОВ "Апскейл Лоджистікс"; від "Апскейл Лоджистікс" до ПП "Обухівміськвторресурси".
Відтак, відповідачем належним чином доведено факт утилізації відходів. 
Доводи апеляційної скарги спростовують вищевикладеним.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги Товариства з додатковою  відповідальністю "Страхове товариство "Мегаполіс" є необґрунтованими та не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не додано до матеріалів справи доказів, які свідчили б про його намір (згоду) на перехід права власності від відповідача до позивача на застраховане майно, як того вимагає п. 33.8 договору; зважаючи на надані докази позивач був належним чином повідомлений про те, що застраховане майно - харчові продукти, перехід права власності на яке, в нього міг би відбутися, були непридатним (в розумінні пункту 48 статті 1 Закону України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів"), про що зазначено в "сюрвейерських" звітах, на які посилається позивач в листуванні; позивача також було повідомлено про те, що дане майно було утилізовано відповідачем як того вимагають імперативні норми чинного законодавства, до виплати позивачем страхового відшкодування; відповідачем не надано жодного доказу щодо наявності в позивача заборгованості, про яку позивач зазначає у своїх листах (13726,67 грн.); чинним законодавством не передбачено механізму повернення сплаченого страхового відшкодування за договором страхування, у випадку якщо страхувальник, на думку позивача, порушив пункт договору який жодним чином не впливає (відповідно до чинного законодавства та приписів договору) на обов`язок страховика виплатити страхове відшкодування.
Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. 
Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному та повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Колегія суддів також зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розцінюватись як вимога детально відповідати на кожний аргумент апеляційної скарги (рішення ЄСПЛ у справі Трофимчук проти України, № 4241/03, від 28.10.2010 р.).
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд погоджується із висновками місцевого суду як законними, обґрунтованими обставинами й матеріалами справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування прийнятого судового рішення наведено місцевим судом, підстав для скасування його не знаходить. Доводи апелянта по суті  його скарги в межах заявлених вимог, як безпідставні й необґрунтовані не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються жодними доказами по справі й не спростовують викладених в судовому рішенні висновків.
Оцінюючи вищенаведені обставини, колегія приходить до висновку, що рішення Господарського суду міста Києва від 12.12.2019 у справі № 910/13586/19 обґрунтоване, відповідає обставинам справи і чинному законодавству, а отже, підстав для його скасування не вбачається, у зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 240, 269, 270, 275, 276, 281- 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Калинівка - Преміум" на рішення Господарського суду міста Києва від 12.12.2019 у справі № 910/13586/19 залишити без задоволення. 
Рішення Господарського суду міста Києва від 12.12.2019 у справі № 910/13586/19 залишити без змін. 
Матеріали справи № 910/13586/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, окрім випадків, передбачених ст. 287 Господарського процесуального кодексу України та у строки, встановлені ст. 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена: 08.04.2020.

Головуючий суддя                                                            А.І. Тищенко 

Судді                                                                                Ю.Б. Михальська

                                                                                І.А. Іоннікова