ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/1021/20	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №696/1296/13-ц Категорія: на ухвалу                                             	Шкреба В. В. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Вініченко Б. Б. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       18 червня 2020 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії:

суддів Вініченка Б.Б., Новікова О.М., Бондаренка С.І.
за участю секретаря Торопенко Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргуприватного виконавця Бурмаги Євгенія Анатолійовича на ухвалу Кам`янського районного суду Черкаської області від 13 квітня 2020 року у справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Бурмаги Є.А. про звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано у встановленому законом порядку, -

в с т а н о в и в:

У березні 2020 року приватний виконавець Бурмага Є.А. звернувся до суду із вказаним поданням.
В обґрунтування подання зазначав, що на виконанні у приватного виконавця Бурмаги Є.А. перебуває виконавче провадження №5943710 від 01.07.2019 року з виконання виконавчого листа №696/1296/13-ц, виданий 06.08.2014 року Кам`янським районним судом Черкаської області про стягнення з приватного підприємства «Південне -1», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за договором кредиту в сумі 4 099 091, 31 грн та витрати по сплаті судового збору в сумі 3441 грн.
В результаті проведених державним виконавцем всіх можливих заходів, щодо забезпечення законного виконання вказаного виконавчого провадження було встановлено, що за боржниками на нерухоме та рухоме майно встановлена заборона на відчуження, а кошти, на яке можливо звернути стягнення відсутні.
Однак, під час проведення виконавчих дій було з`ясовано, що боржник ПП «Південне-1», за договором купівлі-продажу земельної ділянки від 12 серпня 2008 року придбало земельну ділянку з кадастровим номером 7121810100:01:002:0027 площею 0,4292 га, яка розташована за адресою в АДРЕСА_1 , цільове призначення земельної ділянки – несільськогосподарського призначення: для промислового використання. У вказаному договорі зазначено, що ОСОБА_3 продав вказану земельну ділянку, а ПП «Південне-1» придбало вищезазначену земельну ділянку.
Однак, згідно відповіді наданої ГУ Держгеокадастру у Черкаській області №32-23-0.2-1538/2-20 від 24.02.2020 року вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером7121810100:01:002:0027 площею 0,4292 га, яка розташована за адресою в АДРЕСА_1 обліковується за колишнім власником ОСОБА_3 на підставі державного Акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР №048056, який зареєстрований в книзі записів реєстрації державних Актів на право приватної власності на землю за №5 від 11.01.2002 року.
Враховуючи вище викладене вбачається, що земельна ділянка належить боржнику, однак він навмисно не реєструє на неї право власності для ухилення від стягнення.
На підставі викладеного, приватний виконавець Бурмага Є.А. просив суд звернути стягнення на земельну ділянку кадастровий номер 7121810100:01:002:0027 площею 0,4292 га, яка розташована за адресою в АДРЕСА_1 та належить приватному підприємству «Південне-1».
Ухвалою Кам`янського районного суду Черкаської області від 13 квітня 2020 року у задоволенні подання відмовлено.
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що з матеріалів подання та доданих документів не вбачається направлення запитів приватного виконавця щодо наявності у боржника ПП «Південне-1» у банках та інших фінансових установах грошових коштів у національній та іноземній валютах та інших цінностей. Крім цього, державним виконавцем не надано суду доказів, що боржник обізнаний про наявне виконавче провадження та умисно ухиляється від виконання рішення. Список №7203 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих поданих в Черкаси-1 В3 відправник ОСОБА_4 , наданий приватним виконавцем на виконання ухвали Кам`янського районного суду про залишення подання без руху від 25.03.2020 року не дає суду можливості встановити чи був боржник належним чином повідомлений чи ні.
Вказує, що приватним виконавцем не здійснені всі заходи, передбачені Законом України «Про виконавче провадження» для належного виконання судового рішення, саме по собі посилання на заборгованість за виконуваним судовим рішенням за відсутності відповідних доказів не свідчить про ухилення боржника від виконання зобов`язання, а тому суд першої інстанції дійшов висновку, що подання про звернення стягнення на майно право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку є на даний час передчасним, та яке не підлягає до задоволення за недоведеністю.
В апеляційній скарзі приватний виконавець Бурмаги Є.А., вважаючи ухвалу суду незаконною та необґрунтованою, просив її скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його подання. 
Апеляційна скарга, крім доводів викладених у поданні наданому до суду першій інстанції, мотивована тим, що приватним виконавцем, в порядку статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» було направлено боржнику постанову про відкриття виконавчого провадження на дві адреси: АДРЕСА_2 Південне-1» Черкаська АДРЕСА_3 – дана адреса зазначена у виконавчому листі від 03.12.2013 року та зазначена в реєстрі ЄДРПОУФОП (180019729543); ПП «Південне-1» Черкаська область, каменський район, м. Кам`янка, вул. Чехова, 4 – за цією адресою знаходиться земельна ділянка, власником якої згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 12.08.2008 року та акту прийому-передачі майна від 12.08.2008 року є ПП «Південне-1» ( НОМЕР_1 ). Постанова надіслана на другу адресу отримана боржником.
Зазначає, що сам по собі факт звернення стягувача для примусового виконання рішення суду, та відсутність будь-яких документів про погашення боргу, свідчить про невиконання боржником рішення суду, виконання якого є обов`язковим для боржника в силу закону.
Враховуючи принцип неподільності нежитлових будівель та земельної ділянки на якій вони розташовані, та як наслідок неможливість реалізації нежитлових будівель без реалізації земельної ділянки – відмова суду в надані дозволу на звернення стягнення на цю земельну ділянку, перешкоджає своєчасному та повному виконанню рішення суду.
Крім того, вказує на те, що з метою перевірки майнового стану боржника приватним виконавцем, в межах виконавчого провадження №59433710 було направлено запити та вимоги до відповідних органів з метою встановлення майнового становища боржника та виявлення його доходів, в яких отримано відповіді про те, що за місцем мешкання боржника на нерухоме та рухоме майно встановлена заборона на відчуження, а кошти на яке можливо звернути стягнення відсутні.
Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.
Судова колегія, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.
Згідно до вимог частин 1 та 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Оскаржуване судове рішення не відповідає зазначеним вимогам закону.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.
Зазначене конституційне положення відображено й у статті 18 ЦПК України, згідно із якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).
Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Тривале невиконання рішень, постановлених національними судами є системною проблемою України, яка констатована у декількох рішеннях Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).
ЄСПЛ в пункті 40 рішення у справі «Горнсбі проти Греції» зазначив, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система договірної держави допускала невиконання остаточного та обов`язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.
Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 Конвенції гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення ЄСПЛ у справі «Піалопулос та інші проти Греції»).
Як вбачається із матеріалів справи, на виконанні у приватного виконавця Бурмаги Є.А. перебуває виконавчий лист №696/1296/13-ц виданий 06.08.2014 року Кам`янським районним судом Черкаської області про стягнення солідарно з ПП «Південне-1», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за договором кредиту в сумі 4 099 091, 31 грн та витрати по сплаті судового збору в сумі 3441 грн.
01 липня 2019 року приватним виконавцем відкрито виконавче провадження (ВП №59433710).
Відповідно до частини 1 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.
Як видно із Списку 37203 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих поданих в Черкаси-1 ВЗ, 02 липня 2019 року приватним виконавцем було надіслано на адресу ПП «Південне-1», яка зазначена у виконавчому листі постанову про відкриття виконавчого провадження, що також підтверджується копією конверта, який повернувся без вручення (а.с. 140). 
Виходячи з чинних норм закону, у зв`язку із надісланням приватним виконавцем постанови про відкриття провадження на адресу зазначену у виконавчому листі, боржник вважається таким, що належно повідомлений про відкриття виконавчого провадження.
Постановою приватного виконавця Бурмаги Є.А. від 01 липня 2019 року накладено арешт на майно боржника в межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця 4 512 785, 54 грн.
У відповідності до відповіді на запит ТСЦ МВС №7141 від 05.07.2019 року №31/23/41-1613, станом на 04.07.2019 року за ПП «Південне-1» транспортні засоби не зареєстровані. 
08.07.2019 року приватним виконавцем винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, а саме земельної ділянки, площею 0,4292 га, кадастровий номер 121810100:01:002:0027, цільове призначення земельної ділянки – несільськогосподарського призначення: для промислового використання.
Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 12 серпня 2008 року, ОСОБА_3 продав, а ПП «Південне-1» в особі директора Сьомма К ОСОБА_5 придбало у власність земельну ділянку несільськогосподарського призначення, площею 0,4292 га, розташовану в АДРЕСА_1 , яка надана для промислового використання. Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Кам`янського районного нотаріального округу Бойко Л.В., про що внесено запис в реєстр №3734.
Однак право власності на дану земельну ділянку не було зареєстровано. 
Водночас, 12 серпня 2008 року між зазначеними особами було укладено також нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу приміщення, у відповідності до якого продавець ( ОСОБА_3 ) передав, а покупець (ПП «Південне-1») прийняло у власність комплекс будівель бази по виготовленню будівельних матеріалів, що знаходиться в АДРЕСА_1 .
Право власності на дане приміщення зареєстровано за ПП «Південне-1» 13.08.2008 року.
09 квітня 2020 року приватним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, що містяться на рахунках: АТ «Альфа-Банк» у м. Києві, р/р НОМЕР_2 , код банку ЄДРПОУ 23494714, код банку 300346, код валюти рахунку 840, м. Київ, вул. Васильківська, 100; АТ «Альфа-Банк» у м. Києві, р/р НОМЕР_2 , код банку ЄДРПОУ 23494714, код банку 300346, код валюти рахунку 840, м. Київ, вул. Васильківська, 100 та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належить ПП «Південне-1».
Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно частини першої статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.
Відповідно до частини першої, другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.
Пунктом 1 частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Частиною першою статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.
Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах (частина друга статті 48 Закону України «Про виконавче провадження»).
Згідно з частиною п`ятою статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.
Частиною третьою, четвертою статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.
Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.
У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.
Відповідно до частини десятої статті 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.
Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що з 01 січня 2013 року державна реєстрація речових прав на нерухоме майно, офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав на нерухоме майно, здійснюється шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Отже як встановлено судом, та вбачається з матеріалів справи ПП «Південне-1» набуло право власності на спірне нерухоме майно - земельну ділянку, площею 0,4292 гацільове призначення якої для промислового використання, кадастровий номер 7121810100:01:002:0027, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом укладення договору купівлі-продажу від 12 серпня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Камянського районного нотаріального округу Бойко Л. В., за реєстровим номером № 3734, разом з тим, не зареєструвало його у встановленому законом порядку, що позбавляє приватного виконавця вчиняти дії, визначені Законом України «Про виконавче провадження», а саме звернути стягнення на спірне нерухоме майно, з урахуванням того, що приміщення, яке належать боржнику знаходяться на цій земельній ділянці, та яке у зв`язку з цим також не може бути реалізоване, зважаючи на принцип неподільності нежитлових будівель та земельної ділянки на якій вони розміщені. 
Колегією суддів також враховано, що заочне рішення суду яке перебуває на виконанні у приватного виконавця ухвалено 03 грудня 2013 року, його копію отримано ПП «Південне-1» 16.07.2014 року (а.с. 77), однак судове рішення боржником не виконане, при цьому приватний виконавець, у свою чергу, зобов`язаний вживати всіх можливих заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» для виконання рішення суду.
Крім того, при розгляді даного подання колегією суддів враховано суму боргу, яку необхідно сплатити боржнику та яка складає 4 099 091,31 грн.
Оскільки боржник не зареєстрував своє право власності на придбану ним земельну ділянку, не отримав державного акту на право власності на земельну ділянку, чим істотно ускладнює процедуру виконання остаточного рішення суду та призводить до порушень законних очікувань стягувача (позивача).
Матеріалами справи підтверджено здійснення приватним виконавцем усіх передбачених законом заходів на виконання рішення суду, та встановлено, що грошові кошті у боржника в рахунок погашення заборгованості відсутні.
Саме існування заборгованості протягом певного проміжку часу і не виконання зобов`язань за кредитним договором та рішення суду про стягнення заборгованості, свідчить про те, що боржник не має інших коштів, за рахунок яких можна було б виконати рішення суду про стягнення заборгованості.
Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З огляду на зазначене судовий збір сплачений приватним виконавцем підлягає компенсації за рахунок Приватного підприємства «Південне-1».
Керуючись ст. ст. 367, 368, 376, 381 – 384 ЦПК України, апеляційний суд 

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу приватного виконавця Бурмаги Євгенія Анатолійовича – задовольнити.
Ухвалу Кам`янського районного суду Черкаської області від 13 квітня 2020 року -скасувати.
Подання приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Бурмаги Є.А. про звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано у встановленому законом порядку - задовольнити.
Звернути стягнення на земельну ділянку кадастровий номер 7121810100:01:002:0027 площею 0,4292 га, яка розташована за адресою в АДРЕСА_1 та належить Приватному підприємству «Південне-1» (код юридичної особи 30977016).
Стягнути з Приватного підприємства «Південне-1» (код юридичної особи 30977016) на користь приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Бурмаги Євгенія Анатолійовича 2102 грн судового збору.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Повний текст постанови складено 18 червня 2020 року.

Судді: