Постанова
Іменем України
 
27 травня 2020 року
 
м. Київ
 
справа № 641/3769/17
 
провадження № 61-41426св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Крата В. І.,
суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О., Журавель В. І. (суддя-доповідач), Русинчука М. М., 
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 ,
третя особа - житловий кооператив «Костичева-4»,
особа, яка подала апеляційну та касаційну скарги, - ОСОБА_3 ,
 
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Комінтернівського районного суду міста Харкова від 21 лютого 2018 року у складі судді Боговського Д. Є. та постанову апеляційного суду Харківської області від 27 червня 2018 року у складі колегії суддів: Кіся П. В., Кружиліної О. А., Хорошевського О. М.,
 
Описова частина
 
Короткий зміст вимог позовної заяви
 
У червні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа - житловий кооператив «Костичева-4», про визнання майна - квартири АДРЕСА_1 об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та визнання права власності на 1/2 частину цього майна.
 
Короткий зміст ухвал та постанови судів попередніх інстанцій
 
Ухвалою Комінтернівського районного суду міста Харкова від 30 червня 2017 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання на 06 липня 2017 року.
 
Ухвалою Комінтернівського районного суду міста Харкова від 06 липня 2017 року зупинено провадження у даній справі до залучення правонаступника ОСОБА_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .
 
Ухвалою Комінтернівського районного суду міста Харкова від 31 січня 2018 року поновлено провадження у справі.
 
Ухвалою Комінтернівського районного суду міста Харкова від 21 лютого 2018 року провадження у справі закрито на підставі пункту 7 частини першої статті 255 ЦПК України (спірні правовідносини не допускають правонаступництва).
 
ОСОБА_3 як особа, яка не брала участі у справі, оскаржила ухвалу суду першої інстанції про закриття провадження у справі в апеляційному порядку, посилаючись на те, що вона є спадкоємцем ОСОБА_1 .
 
Постановою апеляційного суду Харківської області від 27 червня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, ухвалу Комінтернівського районного суду міста Харкова від 21 лютого 2018 року залишено без змін.
 
При закритті провадження у справі суди вказали, що 06 березня 1980 року виконавчий комітет Комінтернівської районної ради народних депутатів міста Харкова видав сім`ї з чотирьох осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та їхнім дітям ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , ордер на право зайняття чотирикімнатної квартири АДРЕСА_1 . Ця квартира зареєстрована за ОСОБА_2 на праві особистої власності (вона була пайовиком ЖБК ім. Костичева та сплатила за цю квартиру 7 885,24 руб.). 
 
Суди вважали, що спірні правовідносини не допускають правонаступництва. 
 
Короткий зміст касаційної скарги
 
У серпні 2018 року до суду касаційної інстанції від ОСОБА_3 надійшла касаційна скарга, у якій вона, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Комінтернівського районного суду міста Харкова від 21 лютого 2018 року та постанову апеляційного суду Харківської області від 27 червня 2018 року, справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду.
 
Рух справи у суді касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 04 березня 2019 року відкрито касаційне провадження у даній справі та витребувано її матеріали з суду першої інстанції.
 
Ухвалою Верховного Суду від 22 квітня 2020 року справу призначено до судового розгляду у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії із п`яти суддів.
 
Аргументи учасників справи
 
Доводи касаційної скарги
 
ОСОБА_3 , на користь якої ОСОБА_1 склав заповіт, вважає помилковими висновки судів попередніх інстанцій про закриття провадження на підставі пункту 7 частини першої статті 255 ЦПК України.
 
Аналіз статей 1218 та 1219 ЦК України свідчить про те, що право на майно, набуте за час перебування у зареєстрованому шлюбі, не відноситься до категорії прав, які не входять до складу спадщини.
 
Закривши провадження у справі, суди позбавили її гарантованого права на судовий захист.
 
Позиція Верховного Суду
 
Відповідно до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX, який набрав чинності 08 лютого 2020 року, установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
 
13 червня 2017 року ОСОБА_1 подав до суду позов до ОСОБА_6 , третя особа - ЖК «Костичева-4», у якому просив визнати квартиру АДРЕСА_1 об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та визнати за ним право власності на 1/2 частину цієї квартири.
Вимоги обґрунтовував тим, що з 21 червня 1967 року він і відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням суду від 26 липня 2016 року. 06 березня 1980 року виконавчим комітетом Комінтернівської районної ради народних депутатів міста Харкова на склад сім`ї із чотирьох осіб: його ( ОСОБА_1 ), ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , виданий ордер на право зайняття вищевказаної квартири. Зазначав, що ОСОБА_2 була пайовиком ЖБК ім. Костичева та сплатила пай у розмірі 7 885,24 руб., внаслідок чого право власності на житло зареєстроване за нею. Сума внесеного паю сплачувалася за рахунок коштів подружжя.
 
Ухвалою від 30 червня 2017 року суд першої інстанції відкрив провадження у даній справі та призначив її до судового розгляду.
 
У подальшому до суду першої інстанції надійшла копія свідоцтва смерть ОСОБА_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .
 
Ухвалою суду першої інстанції від 06 липня 2017 року зупинено провадження у справі до залучення правонаступників ОСОБА_1 , а ухвалою від 31 січня 2018 року - поновлено провадження у справі.
 
Оскарженою ухвалою від 21 лютого 2018 року суд першої інстанції закрив провадження у справі на підставі пункту 7 частини першої статті 255 ЦПК України, пославшись на те, що спірні правовідносини стосуються поділу майна подружжя та визнання права власності на нього у порядку поділу майна подружжя, тобто не допускають правонаступництва.
 
У травні 2018 року ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу на ухвалу Комінтернівського районного суду міста Харкова від 21 лютого 2018 року, у якій зазначала, що вона є спадкоємцем ОСОБА_1 за заповітом від 16 травня 2016 року.
 
Постановою від 27 червня 2018 року апеляційний суд Харківської області залишив ухвалу Комінтернівського районного суду міста Харкова від 21 лютого 2018 року без змін, вказавши, що спірні вимоги нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, що унеможливлює вирішення питання про залучення правонаступника позивача та продовження розгляду справи по суті.
 
Колегія не погоджується з висновками судів попередніх інстанцій з таких підстав.
 
Згідно з пунктом 7 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією з сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.
 
Згідно зі статтею 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.
 
Підставою процесуального правонаступництва є наступництво в матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони, зокрема, внаслідок смерті, зі спірних чи встановлених судом правовідносин майнового характеру. При процесуальному правонаступництві всі процесуальні дії, виконані попередником, є обов`язковими для правонаступника.
 
Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
 
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).
 
У позовному провадженні процесуальне правонаступництво відбувається в тих випадках, коли права або обов`язки одного із суб`єктів спірного матеріального правовідношення в силу тих або інших причин переходять до іншої особи, яка не брала участі у цьому процесі.
 
Отже, процесуальне правонаступництво тісно пов`язане з матеріальним, оскільки процесуальне правонаступництво передбачає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. При цьому незалежно від підстав матеріального правонаступництва, процесуальне правонаступництво допускається лише після того, як відбудеться заміна в матеріальному правовідношенні. 
 
Суди попередніх інстанцій не врахували, що спірні правовідносини допускають правонаступництво, внаслідок чого зробили помилковий висновок про закриття провадження у справі на підставі пункту 7 частини першої статті 255 ЦПК України.
 
Висновок за наслідками розгляду касаційної скарги
 
Касаційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржені судові рішення - скасуванню з переданням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
 
Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 (в редакції станом на 07 лютого 2020 року) ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.
 
Ухвалу Комінтернівського районного суду міста Харкова від 21 лютого 2018  року та постанову апеляційного суду Харківської області від 27 червня 2018 року скасувати, справу передати для продовження розгляду до суду першої інстанції.
 
З моменту прийняття постанови ухвала Комінтернівського районного суду міста Харкова від 21 лютого 2018  року та постанова апеляційного суду Харківської області від 27 червня 2018 року втрачають законну силу.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий     Судді:	В. І. Крат     Н. О. Антоненко     І. О. Дундар     В. І. Журавель     М. М. Русинчук